Kristus-ruumiissa on olemassa viisi lahjaa: -
pastorit, apostolit, profeetat, opettajat, evankelistat.
Joku on kutsuttu profeetan virkaan -
tai pastorin virkaan.
Se on helpoin käsittää.
Oletko pastori vai et?
Pastorin velvollisuudet ovat äärimmäiset.
Oma pastorini on mahtava, -
mutta hän on puhelimessa 6 000―7 000 minuuttia kuussa.
Hän tekee asioita seurakunnassa ja neuvoo muita jatkuvasti.
Hänellä on paimenen lahja.
Joillakin sitä lahjaa ei ole. He kokeilevat ja palavat loppuun.
Armo antaa voiman toimia viisitahoisessa lahjassa.
On olemassa evankelistan virka, -
mutta jos minulla on evankelistan virka, kuten uskon, -
se ei ole evankelistojen vaan pyhien varustamista varten.
Jos olen uskova, -
katsomatta siihen, mihin virkaan minut on kutsuttu, -
Kristus-ruumiissa on olemassa uskovien pappeus, -
jossa meistä kaikista on tullut kuninkaallista papistoa, valittu suku.
Meidät kaikki on valittu, ja meistä on tullut kuninkaallisia.
Olemme kuninkaita ja kuningattaria. Jeesus on kuninkaiden Kuningas.
Jos näemme sen, emme murehdi, onko meillä evankelistan kutsu vai ei.
Ihmiset pitävät evankeliointia vain evankeliumin kertomisena.
Raamatun mukaan meidän täytyy kertoa ilosanoma jokaiselle.
Jokaisen uskovan on määrä kertoa kaikille luoduille.
Raamatun mukaan koko luomakunta odottaa hartaasti -
Jumalan poikien ilmestymistä.
Raamatussa kutsutaan tyttöjäkin pojiksi. Tiedän, että se on outoa, -
mutta jos minä voin olla morsian, tyttökin voi olla poika.
Kristityt on kutsuttu olemaan uskovia ennen muuta.
Sanotaan, että nämä merkit seuraavat niitä, jotka uskovat: -
sairaat paranevat, pahoja henkiä ajetaan ulos.
Monien mielestä se on pelottavaa. "Sen täytyy olla profeetan hommaa."
Paavali sanoi profeetan virasta: "soisin teidän [kaikkien] profetoivan".
Jokaisella uskovalla on siis kyky profetoida.
Tuleeko siitä virkasi? Ehkä, ehkä ei, mutta jokainen saa profetoida.
Profetoin koko ajan, koska Jumala elää minussa -
ja Hän haluaa puhua ihmisille.
Hän tietää jokaisen kohtaamasi ihmisen ajatukset.
Jos vain elän Jumalan yhteydessä, -
Hän saattaa yhtäkkiä näyttää ajatuksen jostakusta, -
koska Hän tietää, että osoitan tälle Jumalaa.
Astumme siis uskovien papistoon.
Se, ei evankelistan virka, saa meidät puhumaan ihmisille Jeesuksesta.
Luullaan, että Jeesuksesta kertominen on vain evankelistan tehtävä.
Siispä Kristus-ruumis on hiljaa. Luulemme, ettei se ole lahjamme.
Oletko uskova? Jos olet, mitä teet uskollasi?
Riittääkö, että uskot kerran pääseväsi pois täältä?
Rukoiletko, että Jeesus veisi sinut täältä turvaan?
Ylöstempaus ei ole pelastusoperaatio. Se on nouto hääjuhlaan.
Puhun kristityille jatkuvasti, koska varustan heitä konferensseissa.
Minulla on Kristus elämäntapana -palvelutyö.
Jokainen kristitty voi elää todeksi kristityn elämäntapaa.
Minäkin olen vain täysipäiväinen normaali kristitty.
Varustan ihmisiä olemaan normaaleja.
Jos menee ostamaan kahvia ja kahvilassa on paljon ihmisiä, -
kannatko huolta siitä, menevätkö ihmiset helvettiin vai eivät?
Jos se on sinulle yhdentekevää, sinun pitää lukea Raamattua.
Jokainen ihminen menee joko ikuiseen kadotukseen tai taivaaseen.
Ei ole välimaastoa. Olet joko Hänen puolellaan tai Häntä vastaan.
Oletko siis uskovana Hänen puolellaan vai Häntä vastaan?
Joko kokoat tai hajotat.
Jeesus ei ikinä antanut vaihtoehdoksi välimaastoa.
Kuulin kerran eräästä miehestä, joka oli ateisti.
Hän näki yhtenä yönä unen.
Hän ei ollut valinnut elämässään Jeesusta eikä paholaista.
Unessa hän näki aidan ja valtavan aukion.
Toisella puolella hän näki hahmon, jonka hän uskoi olevan paholainen.
Paholaisella ei ole häntää ja hankoa, kuten kuvissa.
Raamatussa ei sanota mitään sellaista.
Toisella puolella oli paholainen. Se ei voinut olla Jeesus, -
koska hän näki toisella puolella hah- mon, jonka hän uskoi olevan Jeesus.
Aidan toisella puolella oli paholainen ja ihmiset, jotka palvelivat sitä.
Aidan toisella puolella ovat Jeesus ja Hänen seuraajansa.
Mies hyppäsi aidalle. Sekä paholaisen että Jeesuksen seuraajat katosivat.
Paholainen tuli sanomaan miehelle: "Siinähän sinä olet. Etsin sinua."
Mies sanoi: "En valinnut Jeesusta enkä varsinkaan sinua."
Paholainen sanoi: "Valitsitpa. Aita on minun."
Luulemme, että on olemassa harmaa alue, mutta aita kuuluu paholaiselle.
Jos elämässäsi on ihmisiä, joiden et usko tarvitsevan Jeesusta, -
eräänä päivänä seisot Kuninkaan edessä -
ja on olemassa jono lampaille ja vuohille.
Olet lampaiden jonossa ja näet kaikki ihmiset, joille et uskaltanut puhua.
Joille kukaan ei uskaltanut puhua.
Olen varma, että he kysyvät sinä päivänä: "Mikset kertonut minulle?
Mitä sinä pelkäsit?"
Se liikuttaa sydäntäni. Se ei ole evankeliointia vaan rakkautta.
Se on Jumalan rakkautta häntä ja minua kohtaan, koska näen itseni -
sellaisena, jollaiseksi Hän minut loi.
En kestä ajatusta siitä, että joku menisi helvettiin.
En voi pimittää Jumalaa muilta.
Kukaan ei kertonut minulle Jeesuksesta, ennen kuin täytin 34.
Kaikki pelkäsivät.
Vain armo piti minut hengissä.
Olin koukussa päihteisiin 22 vuotta. Minun olisi pitänyt kuolla monesti.
Ajattelin monesti itsemurhaa.
Jos uskovat olisivat tienneet, kuka Jumala on, -
olisin voinut säästyä kymmeneltä tai kahdeltakymmeneltä vuodelta, -
joina olin demonien riivaama, huumeriippuvainen, -
kristittyjä vihaava ateisti.
Kunpa joku olisi tullut sanomaan minulle: "Jeesus on todellinen.
Hän rakastaa sinua. Hänellä on varal- lesi suunnitelma." Kukaan ei tullut.
Voit kertoa jollekulle, että Jumala rakastaa häntä.
Heitä pois ihmispelko. Sinun ei saisi pelätä.
Jos kutsut itseäsi kristityksi, 2. Tim. 1:7:ssä sanotaan, -
ettei Jumala antanut meille pelon henkeä, vaan rakkauden, -
voiman ja raittiuden hengen. Meidän on astuttava siihen.
Kyse ei ole evankelioinnista. Kyse on kristittyjen heräämisestä -
ristiinnaulitun ja ylösnousseen Kristuksen todellisuuteen.
Jumala valitsi heidät.
Hän haluaa asua heissä ja koskettaa muita ympärillä.
Minulla on 18-, 8- ja 4-vuotiaat tyttäret.
He ovat minulle tosi rakkaita.
Tapaamme rukoilla: "Pyhä Henki, Jumalan enkelit, -
soturienkelit, toivotamme teidät tervetulleeksi. Saatte sydämemme, -
mielemme ja korvamme. Auttakaa meitä ymmärtämään, -
miten leveä, korkea, syvä ja vahva Jumalan rakkaus on Kristuksessa."
Sitten ajan heitä takaa ympäri huonetta.
Sitten sanomme: "Anna silmät nähdä ja korvat kuulla, -
mitä Herran Henki sanoo.
Anna viisauden, ilmestyksen ja Jumalan tuntemisen Henki.
Peitä meidät Jeesuksen verellä ja rauhalla, Jeesuksen nimessä."
Sitten lapset pyytävät siunausta kaikille, koiranpennuillekin.
Sitten sanomme "aamen".
Se on totuus. "Pyhä Henki, peitä meidät ja täytä meidät.
Virtaa kauttamme ja kosketa maailmaa ympärillämme."
Pienet asiat. "Tämä on evankeliumin todellisuus."
He eivät ole evankelistoja. En tiedä, mikä heidän virkansa tulee olemaan.
Nelivuotiaani näkee ihmisiä pyörätuoleissa ja keppien kanssa.
"Isi, meidän pitää rukoilla."
Olimme rannalla viime vuonna perhelomallamme.
Ohitsemme käveli mies, jolla oli niskatuki.
Tyttäreni oli silloin 7, melkein 8.
Rannalla ohitsemme käveli mies, jolla oli niskatuki.
Tyttö sanoi: "Isi, katso. Tule!"
Sanoin: "Mene sinä rukoilemaan."
Tyttö juoksi miehen perään sadan metrin päähän.
Tyttö nykäisi miestä kädestä. Tiesin, mitä hän sanoo. Olen opettanut hänet.
"Mikä niskassasi on vialla?"
Mies selitti hänelle vaivaansa.
Tyttö kysyi: "Voinko rukoilla?" - "Voit, kiitos." Mies jatkoi kävelyä.
Tyttö pysäytti hänet. "Ei. Tässä näin."
"Jeesuksen nimessä", tyttö keinutteli itseään.
"Jeesuksen nimessä, niska, parane tässä hetkessä."
"Kokeile niskaasi", sanoo 8-vuotias tyttöni.
Mies liikuttelee niskaansa ja näen hänen nyökyttelevän.
"Jeesus rakastaa sinua."
Mies kiitti ja näytti peukkua.
Tiedän, mitä tyttö sanoo. He näkevät jatkuvasti tätä elämässäni.
Jos lapset näkevät vanhempansa tekevän sitä, -
he alkavat tehdä samaa.
Se on kuin saisi tartunnan.
Sanotaan, että olet kristitty äiti tai isä, -
mutta et näytä esimerkilläsi lapsille, mitä on elää kristittynä.
Käyt jumalanpalveluksessa sunnuntaina, muttet tee mitään muuta.
Monet nuoret ovat kyllästyneitä menemään rakennukseen.
He haluavat tulla itse rakennukseksi.
Kun he menevät rakennukseen, on kuin rakennukset kokoontuisivat.
Raamatussa meitä sanotaan eläviksi kiviksi, joista syntyy hengellinen talo.
Se on mahtavaa. Olemme kuin eläviä ja käveleviä kiviä, -
joista syntyy Jumalan temppeli. Olemme Pyhän Hengen temppeli.
Rannalla tuo mies tuli luokseni.
Sanoin: "En käskenyt tytärtäni tulemaan rukoilemaan puolestasi."
Hän sanoi: "Se oli outoa. Kun hän rukoili, niskaani alkoi kuumottaa."
"Miltä se tuntuu?" - "Paremmalta. Se leikattiin juuri."
Säikähdin. Kun jonkun niska on leikattu, en pyydä liikuttelemaan sitä.
Tyttö ei arvannut. Hän käski kokeilla sitä.
Mies sanoi: "Menen lääkärintarkastuk- seen ensi viikolla. Jotain tapahtui."
Kysyimme, onko hän kristitty. "Olen. Kukaan ei ole rukoillut puolestani."
Sanoin: "Mahtavaa. Mitä jos aloittaisimme tämän lapsista?"
Hän sanoo: "Hyvä homma." Tyttö leikkii aalloissa ja pitää hauskaa.
Luulemme, että evankeliointi on traktaattien jakelemista -
sekä syntien ja vikojen osoittelemista.
Olen samaa mieltä, että ihmiset ovat syntisiä ja tarvitsevat pelastusta.
Jeesus teki asiat eri tavalla.
Jumalan armo ja rakkaus virtasivat Hänestä niin, -
että prostituoidut, valehtelijat, varkaat ja maantierosvot -
halusivat hengailla Hänen kanssaan ja he seurasivat Häntä kaikkialle.
Jeesus oli Jumalan Sana, mutta kun Hän puhui, se loi elämää.
Pietari sanoi: "Sinulla on Sanat. Minne muualle menisimme?"
Hän oli juuri saarnannut: "Syökää lihani, juokaa vereni."
Kaikki pelästyivät. Monet menivät pois. Opetuslapset eivät.
Kaksitoista opetuslasta seurasi Häntä.
Pietari kysyi: "Minne menisimme? Sinulla on ikuisen elämän sanat."
Se oli mahtavaa. Jeesus puhui, ja Sanat loivat elämää.
Meillä kristittyinä on kyky puhua elämää ihmisille.
Meillä on kyky muuttaa toisten tulevaisuutta.
Meillä on kyky saada joku muuttamaan ikuisuuskohtaloa.
Ihmisiä tulee Jeesuksen luo lentokoneissa ja kaikkialla.
En yritä saada niskalenkkiä, jotta toinen lausuisi rukouksen perässäni, -
enkä paasaa, että he ovat pahoja.
En sano, miten pahoja syntisiä he ovat. Synti on paha asia.
Kun ihmiset tajuavat, että Jumala on hyvä -
ja että he ovat arvokkaita Jumalan edessä, heidän elämänsä muuttuu.
He tajuavat, että heidän elämänsä ei ole kunnossa.
Se valtaa heidän sydämensä.
Ihmiset haluavat antautua sellaiselle Jumalalle.
Se on mahtavaa. Se ei ole vaikeaa.
Riittää, että näemme, millaisiksi Jumala meidät loi, -
jotta näemme, millaisiksi Jumala loi muut. Mikä mahdollisuus!
Älä jää paitsi mahdollisuudesta tekosyiden varjolla.
Elinaikamme on näin lyhyt ikuisuuden rinnalla.
Käytössämme on näin pieni aika -
edustaa taivasta.
Meillä on lyhyt aika, olipa se sata tai kaksikymmentä tai kymmenen vuotta.
Meillä on mahdollisuus, lyhyt aika, edustaa Jeesusta. Älä jää siitä paitsi.
Et voi tehdä sitä enää, kun pääset ylhäälle. Vain täällä.
Älä jää paitsi siitä tilaisuudesta.
Suomennos: Marianne Tenetz