TIMGLASET
Hej, jag heter Susanna Kokkonen. Detta program heter Timglaset.
För mig representerar timglaset tid.
Den tid som gått, och den tid som är just nu.
I programserien samtalar jag med intressanta personer -
om viktiga fenomen i vårt samhälle.
Vi ser på den historiska bakgrunden för att förstå -
vad som är på gång just nu.
Idag har jag Samlingspartiets riksdagsman Wille Rydman i studion.
Välkommen. - Tack så mycket.
Wille Rydman är en ung riksdagsman, -
men han representerar Samlingspartiets konservativa gren.
Han är aktiv inom musiken och har bakgrund i jägarregementet.
Han innehar en mängd förtroendeuppdrag.
Wille Rydman, jag kunde presentera dig på många olika sätt.
Vill du berätta för de tittare som inte känner dig så väl -
var du kommer ifrån och hur du hamnade i politikens värld?
Jag kommer från Helsingfors. Det är min andra period som riksdagsman.
I din presentation konstaterade du -
att det är möjligt att inom partiet definiera -
olika värderingar.
Jag skulle själv inte kalla mig konservativ.
Jag upplever mig vara ganska reformvänlig.
Därigenom ser jag politiken som en arena för reform.
Men samtidigt lägger jag stort värde på traditionen.
Den historiska berättelse som lett oss fram till idag.
Jag upplever att man förnyar samhället smartast -
då man på djupet känner till det förgångna.
Att värdesätta traditionen ger den bästa grunden -
för en modig, förnyande samhällspolitik.
Hur kom du in i politiken?
Jag är nyfiken på en mycket bred front.
Världen är full av olika intressanta saker.
I armén var jag i Gardets jägarregemente.
Även idag är jag aktiv inom frivilliga försvarsorganisationer.
T.ex. i skyddskårens stiftelse.
Min första kärlek fanns dock inom musiken.
Min farfar är kompositör, jag tänkte i något skede på samma bana.
Under en viss tid komponerade jag. Jag sysslar ännu med musik.
Jag sitter med i Operans styrelse.
I tonåren blev jag tvungen att inse -
att även om mycket är intressant så måste jag fokusera på något.
Jag förde min egen jakobskamp.
Jag funderade på ett yrke inom musiken och konsten -
och att ha något annat som hobby.
Eller så tvärtom. Till syvende och sist, upplevde jag -
att politiken är bra då den har något med allting att göra.
Därför skapar den en arena för en nyfiken människa -
inom vars ramar man kan göra många olika saker.
Med i bilden fanns också en viss patriotism.
Frågan var vilken kanalen är -
där jag med min läggning och personlighet -
på bästa möjliga sätt kunde verka för det samhälles goda -
som jag fått födas in i.
Det var ett verkligt fint svar.
Jag vill återgå till begreppet riksdagsman, folkvald.
Du är en finländsk riksdagsman som vill förnya samhället -
så att förnyelsen också föds ur det förflutna.
Vad innebär det idag att vara ett självständigt Finlands riksdagsman?
Vi lever i en mycket globaliserad värld.
Det bara understryker det särskilt mycket.
Jag tänker på mitt arbete i grundlagsutskottet.
Där görs ett mycket traditionellt arbete.
Sådant utskottet alltid gjort. Vi bedömer regeringspropositioner.
Deras relation till vår konstitution -
och om propositionerna kan bli till lagar enligt vår lagordning.
Men vi måste även beakta de internationella avtal -
som Finland förbundit sig till, eller EU:s lagstiftning -
och dess eventuella friktionsytor med Finlands lagstiftning -
och i extrema fall även vår konstitution.
Vi blir tvungna att avgöra på vilket sätt EU-lagstiftningen -
förhåller sig till vår egen grundlag.
Jag ser att det förtroendeuppdrag jag fått av folket i valet -
är en oerhört stor ära.
Jag tjänar gärna detta land i den uppgiften.
Vi ska fundera vidare på -
Finlands position i en globaliserad värld.
I synnerhet värdegrunden.
Vi talar ofta om judisk-kristna värderingar.
Många av våra tittare upplever kanske -
att det i samhället just nu sker en förändring -
där dessa värderingar åsidosätts eller monteras ned.
Nu skulle jag vilja fråga dig Wille Rydman -
vad dessa judisk-kristna värderingar är enligt dig.
Jag skulle vilja börja svara lite indirekt.
Jag ser att hela den västerländska samhällsordningen -
och vår kultur går tillbaka till tre olika källor.
Den romerska rätten och statsordningen -
därifrån vår lagstiftning och dess principer i stort härrör.
Sedan den grekiska filosofin och demokratiuppfattningen -
som skapar en grund för våra demokratiska institutioner -
och även för vissa vetenskapliga metoder.
Den tredje pelaren, som ofta glöms bort numera, -
är denna judisk-kristna pelare som hänger samman med -
andlig och religiös tradition.
Den bär upp vårt västerländska samhälle och tänkande.
Där kommer även sådant som vi kanske inte har koll på -
att rötterna finns precis där.
Bland det mest centrala enligt mig -
är det som har med individens moraliska ansvar att göra.
Vi ser lätt på det som en självklarhet -
men det kommer just därifrån.
Om vi tar en titt på -
olika religiösa och andliga utgångspunkter i världen -
så innefattar de ofta en kollektivistisk moral -
och en självreglering av gemenskapen o.s.v.
Men det väldiga etiska och moraliska ansvaret -
hos kristendomen, som i sin tur grundar sig på judisk tradition, -
på individens egna etiska val -
är en central milstolpe och byggsten -
som ger struktur åt vår samhällsordning och vårt tänkande.
Denna grund, den kristna symboliken och berättelsetraditionen -
samt tron speglas i vår konst, vårt tänkande och vår samhällsgrund.
Om man inte känner till den eller åsidosätter den -
om man ser ner på den eller vill trycka den åt sidan -
ser jag att följderna är allvarliga -
för hela den västliga tradition som vårt samhälle bygger på.
Ett fall som väckt mycket diskussion -
även helt tydligt bland våra tittare -
var fallet då det fanns osäkerhet kring -
om man kan föra barnen till julkyrka.
Jag lade märke till att du uttalade dig om det i din blogg.
Där fanns en annorlunda tolkning av grundlagsutskottets beslut.
Kunde du med egna ord berätta vad det enligt dig var fråga om?
Det är fråga om en vidare samhällelig diskussion -
som detta bara är ett exempel på.
Det finns en viss samhällelig tendens -
där man strävat efter en markerad religionsneutralitet.
Man har försökt skapa ett slags religiöst vakuum -
där inget sådant syns eller betonas -
som på något sätt kunde tolkas som religiöst -
eller som en del av vår egen andliga tradition.
Man har motiverat detta med religionsfrihetsaspekter, -
med religiös mångfald kopplad till invandringen, -
och mycket mer. I bakgrunden har även funnits aktiva ateister -
som har drivit på frågan.
Det negativa religionsfrihets- begreppet har betonats: -
friheten att låta bli att tro.
Det är en helt central byggsten i det västerländska samhället.
Vi måste inte tillhöra något religiöst samfund eller -
eller utöva någon religion. Det är en grundrättighet.
I detta tänkande har det i de senaste diskussionerna -
glömts bort det positiva religionsfrihetsbegreppet.
Frihet att inte tro betyder även frihet att tro.
Att tillhöra ett religiöst samfund och utöva andakt.
Den här sidan har ofta tappats bort.
Man har även tolkat det så att bara eftersom -
vissa elever i skolan inte tillhör ett religiöst samfund -
och inte vill delta t.ex. i en gemensam gudstjänst -
så måste man också begränsa rättigheterna hos dem -
som p.g.a. sin familjebakgrund vill upprätthålla dessa traditioner.
Samtidigt har man glömt -
att det finns många traditioner -
som har en andlig eller religiös bakgrund -
men som numera kan räknas som en del av den nationella kulturen.
Man borde förstå att då man bevarar dessa traditioner -
så handlar det även om att bevara vår unika kultur.
Det här har diskuterats i lagprövningsrätten -
och i grundlagsutskottet. Ibland mellan dessa två.
Det kommer säkert att diskuteras mer om detta under denna vår.
Då det gäller dessa frågor under de senaste decennierna -
så har nog grundlagsutskottet varit en slags -
försvarare av den positiva religionsfrihetstolkningen.
Grundlagsutskottet har sett frågan som viktig.
Det har dragit upp sådana linjer -
att det att man sjunger en viss psalm på skolans fester -
inte gör det till en andakt.
Därmed strider detta inte mot den negativa trosfriheten -
som även den är en grundrättighet.
De judisk-kristna värdena berör även antisemitismen -
som vuxit i Europa under de senaste åren -
så att den lett till våld, mord och terrorism.
Jag lade märke till att du även tog upp detta i din blogg.
Det intresserar våra tittare hur du blev medveten om antisemitismen -
just i vår tid, den tid vi lever i nu.
Anser du att det är möjligt att utrota den -
då den nu ser ut att vara en del av livet och samhället i Europa?
Hat som är grundat i ras, religion eller etnisk bakgrund -
har alltid funnits, och det har riktats mot olika grupper.
Jag ser ändå att antisemitismen är ett slags specialfall -
även inom denna kategori.
Historiskt sett har den varit mer systematisk, långvarig -
och ofta även mer våldsam och grym -
än andra motsvarande negativa fenomen.
Dess sociologiska bakgrund kan ses ur många perspektiv.
Själv har jag funderat på den ur det perspektivet -
att en orsak till dess styrka har varit -
att etnisk-religiösa minoriteter bland majoritetsbefolkningen -
ofta i genomsnitt haft det sämre ställt än majoritetsbefolkningen.
Då hatet riktat sig nedåt har det sett ut på ett visst sätt.
Judarna har historiskt sett klarat sig rätt väl -
även som minoritet i olika länder.
Om det verkat så att judarna klarar sig t.o.m. bättre än majoriteten -
så har hatet kunnat blandas med avundsjuka och bitterhet m.m. -
som förstärkt olika konspirationsteorier som -
i sin tur uppviglat till hat än mer.
Du uttalade dig särskilt om händelserna i Malmö.
I Malmö har förekommit mycket grovt och synligt våld.
Det har kommit från en annan minoritet.
Vill du berätta vad du fann så oroväckande -
och hur man skulle kunna stå emot just ett sådant hat?
Jag skrev om fallet i Malmö för över tio år sedan.
Det är inte mindre aktuellt i dagens läge.
Det som gör saken ironisk på ett gastkramande sätt -
är att européerna efter allt det hemska under andra världskriget -
verkade ha fått ett gott vaccin -
mot detta sjukliga tänkesätt.
Europa ville ta tydlig distans till sådana ideologier -
som hade lett till dessa ohyggligheter.
Delvis via detta ville man trycka ned en viss nationalkänsla -
då man fruktade att den kunde leda till judehat.
Delvis var det en bidragande faktor -
till att invandringen till Europa från Mellanöstern och Afrika ökade.
Den gastkramande ironiska saken är den -
att även om Europa på paradplats bekämpat antisemitism -
så har judefientliga attityder återvänt till Europa -
via islamiska invandrare bland vilka -
dessa attityder grott på ett mycket aggressivt sätt i Mellanöstern.
Det syns tydligt i Malmö. Det är ändå inte helhetsbilden.
Antisemitismen från islamska invandrare är en del av problemet.
En annan del är den så kallade Israelfientligheten hos vänstern -
som ofta antar antisemitiska drag.
Under den senaste tiden har, märkligt nog, tyvärr -
även den allra mest primitiva antisemitismen vaknat till liv igen.
Den bygger på en extrem nationalkänsla -
och inbillade konspirationsteorier -
och är extremt nationalistisk.
Vi ska tala om Israelkritiken.
Du talade om att Israel har blivit som en åskledare.
Vi ska fundera en stund. Jag skulle vilja höra -
varför Israel som den enda demokratin i Mellanöstern -
och som på många sätt står kulturellt nära oss -
blivit objekt för denna kritik?
En utmärkt fråga som knappast har ett entydigt svar.
I bakgrunden finns säkert attityder från tiden för kalla kriget.
Vänsterrörelserna på den tiden tillägnade sig -
propaganda från Sovjetunionen.
Israel fick starkt stöd från USA -
medan arabländerna till en del tog stöd från Sovjetunionen.
Detta påverkade attityderna i Europa.
Jag har även lagt märke till att vissa européer -
har mycket lättare att kritisera samhällen som liknar de egna.
Man lyfter ofta fram sådant som händer i USA eller Israel -
samtidigt som man helt ignorerar verkligt grova brott mot -
de mänskliga rättigheterna i t.ex. Iran, Saudiarabien och Kina.
Detta ignorerar man fullständigt.
Detta är en faktor. Men sedan har vi säkert också -
tänk med bakgrund i gamla antisemitiska attityder -
som vi trots allt tyvärr inte verkar ha blivit av med intill denna dag.
Wille Rydman, du är lagstiftare.
Det är en oerhört ansvarsfull uppgift.
Lagen är ju på sätt och vis folkets själ.
Våra lagar speglar det vi som folk vill.
Det vi ser som gott och ont, rätt och fel.
Då vi talar om antisemitismen riktad mot Israel och judarna -
och vi inte vill förbjuda det fria ordet -
vilken är då den metod vi som samhälle kunde använda -
för att rensa bort denna antisemitism?
Jag är själv för det fria ordet i dess vida bemärkelse.
Jag har en tro på -
att i det långa loppet så vinner det bästa argumentet -
och de dåliga får stå med skammen.
Trots det verkar vi leva i en brytningstid.
Informationskanalerna har märkbart förändrats på en kort tid.
För några årtionden sedan hade tryckta media, -
alltså dagstidningen, en mycket central, nästan monopolposition.
Naturligtvis vid sidan av TV och radio.
All media hade ett tillräckligt starkt filter.
Om man fick in alldeles galna insändare -
så publicerade inte en tidning med självrespekt en sådan insändare.
Skuggsidan var att även vissa relevanta observationer -
kunde hamna i skymundan.
Internet har demokratiserat detta på gott och ont.
Mediebolagen kan inte på samma sätt kontrollera det som sägs.
Ofta kommer även relevanta avslöjanden bättre fram.
Den andra sidan är att internet har lett till -
att olika galningar lättare hittar varandra.
De kan skapa egna gemenskaper där de matar -
varandras störda världsbilder med olika konspirationsteorier.
Till en del tror jag att vissa av vår tids -
mycket antisemitiska fenomen har sin grund här.
Vad kan en lagstiftare göra? Det är en svårare fråga.
Man blir tvungen att balansera mellan stora frågor.
Å ena sidan har vi yttrandefriheten, men -
å andra sidan är inte meningen med yttrandefriheten -
att möjliggöra uppvigling till brott.
En demokrati måste också skyddas från desinformation.
Att sprida lögnaktiga påståenden och nyheter -
ligger även i icke-demokratiska statliga aktörers intresse.
Även detta en svår fråga som kräver -
åtgärder och även lagstiftning i vissa fall.
Vi lever i en märklig tid.
Om vi tittar bakåt i historien -
så ser vi att under oroliga tider och brytningstider -
letar man efter syndabockar -
och så sprids även åsikter av denna typ.
Om allt fortsatte som förut -
skulle de inte få så mycket uppmärksamhet.
Sociala media spelar naturligtvis en viktig roll här.
Vi har några minuter kvar, och jag vill ställa dig en fråga.
Många medborgare väntar sig att de folkvalda -
även ska vara moraliska ledare.
Vill du säga något till tittarna -
för att uppmuntra dem i denna tid -
som är omvälvande och svår för många?
Det som ger mig tröst, perspektiv och uppmuntran -
är att läsa historia.
Även om många fenomen idag måste ses som oroväckande -
så om vi ser på historien och ställer vår tid i relation -
till det förflutna så har världen sett märkliga saker även tidigare.
På många sätt lever vi -
mycket välbärgade, goda och hälsosamma liv.
Många förfäder skulle säkert se på vår värld -
som rent ut sagt utopistisk.
För bara några generationer sedan var det -
helt annorlunda med barndödlighet, analfabetism -
och sociala problem i världen.
På så vis har vi det ganska bra. Samtidigt behöver vi minnas -
att vi även tidigare i historien sett tider då allt varit väl.
Men det har inte betytt att även åren efter blivit bara bättre.
Med jämna mellanrum går samhället bakåt.
Det är skäl att identifiera de negativa utvecklingstrenderna.
Vi ska ta dem på allvar.
Vår tid är på många sätt ganska känslig.
Många av vår tids fenomen är sådana att vi kanske ser -
betydelsen av dem och förstår dem först om några årtionden.
Det är ofta så att de samtida inte kan se perspektiven.
Först i efterhand ser vi visheten -
och den avslöjar händelsernas sanna natur.
Tack Wille Rydman för att du varit gäst i detta avsnitt.
I nästa avsnitt bekantar vi oss med -
Mellanösterns nya fenomen, fredsavtal och många omvälvningar -
som sker i regionen.
Jag hoppas att jag får ha dig med som tittare även då.
Till dess: på återseende!
Om du vill stöda HimlenTV7 kan du i Sverige swisha till 123 677 9300
I Finland: Ring 0600 10070 (10,01 EUR och lna)
Lyssna till hela meddelandet så blir donationen gjord.
Tack för ditt stöd!
Översättning: Andreas Forsberg Himlen TV7