TIMGLASET
Hej. Jag heter Susanna Kokkonen.
Här på Himlen TV7 -
har jag ett nytt magasinprogram som heter Timglaset.
Timglaset återspeglar tidens gång: -
den tid som förbrukats, och den tid vi har kvar.
Genom detta program speglar jag historien -
samt aktuella samhällsfenomen i historiens ljus.
I detta avsnitt är min gäst en finländsk judisk, -
ung författare och familjefar, Samuel Davidkin från Helsingfors.
Med honom samtalar jag om identitet, -
antisemitism och hans böcker.
Samuel Davidkin, välkommen till programmet. - Tack så mycket.
Jag kunde presentera dig med många olika termer och attribut.
Men låt oss börja med de finska judarna rent historiskt sett.
Hur kom din släkt till Finland till att börja med?
En del av vår släkt kom till Finland -
som en del av kantonisterna.
Kantonisterna var soldater som värvats -
till ryska tsarens armé som unga pojkar.
Bland dem fanns många judar.
Dessa judiska soldater som var stationerade i Finland -
bad om att få stanna här efter avslutad tjänst.
Lovet beviljades.
De fick även tillstånd att hämta sina fruar till Finland.
En del härstammar från dessa.
I släkten Davidkin -
kom även farfarsfar -
från St Petersburg år 1918.
Han kom därifrån till Finland i revolutionens efterdyningar.
Sådan är berättelsen.
Kantonisternas historia går tillbaka till 1800-talet.
Precis så. På 1800-talet inleds judarnas era i Finland.
Sedan följer den Finlands historia.
Under andra världskriget stred -
judiska soldater i Finlands armé osv. - Ja.
Du har släktingar som åkte till Israel då det blev självständigt.
Eller har jag fel? - Ja, så var det.
Mina farföräldrar åkte dit för att strida i det kriget.
En liten grupp unga finska judar åkte dit -
däribland mina släktingar, och en del flyttade sedan dit.
Mina farföräldrar kom tillbaka då kriget tagit slut. - Okej.
Nu ska vi gå till en verkligt intressant sak -
alltså till de böcker som du skrivit.
Böckernas titlar ser på sätt och vis -
ut att hänvisa till Bibeln.
"Esikoisten lunastus" (De förstöddas återlösning) -
och "Sodomasta pohjoiseen" (Norr om Sodom).
"Rautakupoli" igen ser ut att hänvisa till Israels försvarssystem -
som under Gazakriget 2014 fungerade mycket väl.
Vi talar om spännande böcker som hänvisar till världspolitiken.
I dem finns även en judisk mystik -
som kanske är rätt okänd för vissa tittare -
men som ändå är starkt närvarande.
Det religiösa elementet förenas med äventyr.
Här på bordet har vi böckerna. Det är alltså en trilogi.
Det lönar sig att läsa alla tre.
Helsingfors och Finlands kulturhistoria -
är även starkt närvarande i böckerna.
Vill du berätta hur man här i Helsingfors -
kan få reda på sådana spännande spionageintriger m.m.?
Vem forskar, hur skrivs böckerna?
Det är utan vidare en omfattande fråga.
Jag skulle säga att allt startar med -
att ämnet på något sätt inspirerat mig -
och jag funderat på det en längre tid.
Så vill jag berätta om det för andra.
Det här är utgångspunkten.
Judiskheten har varit en sådan sak -
som jag upplever att många i Finland inte ens vet om:-
att här finns judar. Många vet det -
men känner inte så väl till det judiska.
T.ex. judiskt tänkande och judisk historia.
Jag har velat berätta om dem och samtidigt skriva -
spännande böcker, deckare.
En annan sak är uttryckligen den -
att läsarna skulle finna böckerna intressanta.
Jag försöker tänka väldigt mycket på läsaren -
medan jag skriver.
Hur kan man alltså forska i allt detta i Helsingfors?
Mycket är sådant som jag växt upp med.
Sådant som varit bekant för mig redan under en mycket lång tid.
Till böcker av denna typ -
hör även väldigt mycket forskningsarbete.
I dagens läge är förstås nätet ett mycket centralt hjälpmedel.
Men jag har även besökt alla platser där handlingen utspelas.
De mest centrala platserna.
Inför t.ex. dessa böcker besökte jag London, Berlin och Rom.
Det att man kan besöka själva platsen -
är mycket viktigt. Sedan har jag även läst mycket.
Det har jag varit tvungen att göra. Tidningar, böcker.
Sedan har jag tagit telefonen och ringt någon -
som känner till något bättre än jag.
Det kan gälla någon plats eller något tema o.s.v.
Forskningsarbetet utgör nog en stor del av hela processen.
Men allt är inte planering.
Då jag skriver boken och har den tomma rutan framför mig -
så involverar det mycket kreativitet, även då.
Först då orden formas på rutan så vet jag -
i vilken riktning jag ska gå.
- Du nämnde någonstans någon gång -
att din farmor påverkat dig och ditt skrivande mycket.
Då nämnde du även antisemitismen som hon upplevde.
På vilket sätt har antisemitismen varit närvarande i ditt liv?
Har du upplevt antisemitism?
Ja, det har jag.
Men jag kan inte säga att det varit så mycket.
Jag upplever nog att situationen för de finska judarna idag, -
jämfört med hur den var under farmors tid -
under andra världskriget, är mycket bättre.
Det hon och hennes generation upplevde då -
var ett reellt hot om landsförvisning.
Hotet att överlämnas till tyskarna -
svävade över dem då.
Det att man pekade ut judar -
som objekt för hat var mer accepterat i det finska samhället.
Min farmor har t.ex. berättat om sina erfarenheter i skolan.
Eftersom hon var den enda juden där -
hade man henne att göra någonting eller...
Hon blev tvungen att stå upp eller något liknande. - Jag förstår.
Den vanligaste erfarenheten av antisemitism -
som jag själv haft har varit -
är att ordet 'jude' används som skällsord.
Det har inte ens alltid riktats mot mig.
Jag har hört att någon sagt det till någon annan -
bara för att säga något fult.
Det har naturligtvis berört mig illa.
Jag har då sagt till varför man inte borde göra så.
Men då det gäller staten Israel -
så har det landet ofta varit -
som en het potatis då det gäller människorelationer.
Jag säger inte att det heller skulle hända precis hela tiden.
Men det har hänt att om man som jude stöder Israel -
så kan vissa uppleva det som något svårt.
De kan inte förhålla sig till mig på samma sätt längre.
Det är en del av helheten.
- Om jag förstår saken rätt har antisemitismen ändrat form -
under årens lopp. Nu kommer jag till en viktig fråga.
Är antisemitismen något viktigt med tanke på judisk identitet -
eller finns det något annat som definierar -
den judiska identiteten i Europa eller Finland?
Jag skulle vilja säga -
att om antisemitismen definierar någon judes identitet -
så har den juden redan i grunden en svag identitet.
Jag kan se det -
att om en mycket assimilerad jude som inte är medveten om -
sin egen bakgrund stöter på antisemitism -
så börjar den personen säkert fundera över -
var fenomenet kommer ifrån, och varför man själv upplever det.
Jag skulle nog ändå säga att de europeiska judarnas identitet -
har traditionella källor.
Den judiska religionen, -
Israel och sionismen är förenande faktorer.
Och utöver det den judiska nationella identiteten.
Vi är medvetna om den gemensamma bakgrunden.
Vi har gemensamma erfarenheter. Vissa beskriver det -
nästan som en familj.
Det finns vissa sätt att tänka och vissa sedvänjor.
På det viset.
Jag förstår. Den judiska identiteten ska inte grunda sig -
på antisemitismen som är negativ.
Den ska vara så stark att den håller då den möter antisemitism -
eller är föremål för den, om jag förstått rätt.
Ja, det skulle jag säga.
Staten Israel nämndes tidigare.
Om vi säger att antisemitismen numera bytt skepnad, -
är Israel i dagens antisemitism det som får folk att se rött?
Hur ska vi förstå det? Vilket är dagens fenomen?
Fenomenet är vidsträckt.
Det finns på många nivåer.
Staten Israel intar en central plats.
Men inte den enda.
Jag skulle vilja säga att det än idag finns -
så att säga "gammal" antisemitism -
som kommer från den politiska högern.
Jag menar alltså extremhögern.
En antisemitism som riktar sig mot alla judiska personer.
Den finns. Så finns det...
På den politiska vänsterkanten finns det då mer -
en fientlighet riktad mot den israeliska staten.
Jag talar då naturligtvis inte om -
att kritisera Israel för något visst beslut.
Det är helt legitimt.
Men då Israels motiv ständigt ses som väldigt onda -
och man sätter landet under specialgranskning -
och tar det som mål för kritik -
så är det ett visst tänk, som alltså lever.
Sedan så har vi förstås det i Mellanöstern förekommande -
så att säga fundamentalistiska -
extremreligiösa tänket.
Det är också ett hot.
Antisemitismen finns på många olika platser -
och kommer från olika håll.
- Ja. Vi kan t.ex. tänka på Robert Wistrich.
En professor som tyvärr inte längre är med oss.
Han var en auktoritet som hela världen hade förtroende för -
gällande frågor kring antisemitismen.
Om den använde han termen 'det äldsta hatet'. - Ja.
Ett hat som alltid funnits -
men som även på engelska skulle kallas 'persistent', -
alltså så beständigt att det är svårt att påverka.
Då vi idag fortfarande finner det i människors tankevärld -
så kan vi dra slutsatsen att han hade rätt.
Att detta hat alltid funnits.
Vad kan vi göra åt det?
Finns det enligt dig något sätt på vilket vi kan påverka detta?
Jag förstår det som Wistrich sade.
Jag anser att det säkert stämmer.
Det att det är frågan om ett hat som sitter i.
De grundläggande orsakerna till det är svåra att förstå.
Jag har upplevt att det är mycket svårt att få grepp om det.
Det är kanske omöjligt att säga var det exakt kommer ifrån.
Men: det är viktigt att förstå att det alltid är en dålig sak.
Antisemitismen har trots allt -
oftast förknippats med totalitära ideologier.
Sådant som har att göra med att begränsa och förstöra -
individens frihet och liv -
på ett vidare plan. Det har ofta börjat med antisemitism.
Snöbollen har startat där och sedan rullat också i andra riktningar.
Det är viktigt enligt mig -
att kämpa emot den.
Hur kan man alltså göra det?
Jag ser optimistiskt på att man kan göra det.
Man kan kämpa emot den. Vi kan se på fenomenets...
rörlighet.
Det är kanske det äldsta hatet, men lever ändå.
Det finns på olika håll och rör på sig.
Allt detta ger mig känslan av -
att det inte är något hugget i sten som man inte kan förändra.
Jag vill utgå ifrån att med hjälp av kunskap, -
samtal och diskussion -
och det att vi bemöter argumenten kan vi komma långt.
Vi får inte blunda.
Vi ska lyssna -
och försöka se -
att det är frågan om fiktion.
Antisemitismens centrala argument om konspirationsteorier -
och allt möjligt har inte sin grund i verkligheten.
- Utan vidare.
Staten Israel har nämnts här flera gånger -
vill jag fråga att sett ur det positiva perspektivet -
vilket inflytande har staten Israels grundande haft -
på det judiska i Europa?
Jag upplever att påverkan varit mycket stor.
Upplevelsen av att judarna är -
ett folk bland andra -
då de har en egen stat.
Judarna får bestämma över sitt eget öde.
Det har gett mycket självförtroende.
En känsla av att finnas till -
för många judar, alldeles säkert.
"Den vandrande juden" utan land är inte vårt öde -
utan vi kan påverka vår egen framtid.
Det har varit en mycket viktig sak.
Utöver det kan vi se att Israel och vissa arabländer -
slutit fredsavtal under det senaste året.
Det talar enligt mig om att dessa saker går att förändra.
Om någon för tre år sedan hade sagt till mig -
att vi snart har fredsavtal med många länder -
så hade jag inte trott det.
Dessa saker går att ändra på.
Men då det gäller hatet -
behöver man även inse realiteterna.
I värsta fall kan antisemitismen flamma upp i mordlystet hat.
Därför kan man inte vara för optimistisk gällande detta -
utan behöver vara medveten om hur det ligger till.
Ja, utan vidare.
Du talade om de totalitära staterna och rörelserna -
som fått sin början i antisemitismen.
Då den rest sig och judarna blivit objekt för -
otrevliga åtgärder, begränsningar och lagar -
så har dessa senare riktats mot även andra grupper.
Vi tänker oss Israel som den enda demokratin i Mellanöstern.
Vi har en massiv samhällelig diskussion -
som pågår hela tiden.
Kritiken mot Israel är inte alltid bara kritik -
utan den döljer ofta också antisemitismen.
Vi talar trots allt om områdets enda demokrati.
Ja, jag upplever nog...
Jag upplever att det är så.
Den skyler inte alltid över antisemitismen.
I och för sig är judarna av olika åsikt om mycket av politiken.
Men om Israels rätt till existens ifrågasätts -
eller om all kritik riktas enbart mot Israel -
vill jag säga att vi har med antisemitism att göra.
Ja, och det hör till definitionen av antisemitismen -
att en tvångsmässig uppmärksamhet riktad enbart mot staten Israel -
fyller de kännetecken för antisemitism som finns.
Samuel Davidkin, det här har varit en mycket intressant diskussion.
Jag tror att den öppnat ögonen på våra tittare.
Också det att du i dina böcker talar mycket om judiskheten -
även sådant som är okänt för oss -
trots att många tittare besökt och är bekanta med Israel.
Finns det något du vill säga till våra tittare här på slutet?
Jo, jag skulle vilja dela en orsak till -
varför jag skrev min senaste bok "Rautakupoli" (Järnkupolen).
Till den hör en för mig gripande -
berättelse om Rembrandt -
som bodde mitt bland judarna i Amsterdam -
då på 1600-talet.
Jag fick reda på att han gjort -
ett fel i en hebreisk bokstav i en av sina mest berömda målningar.
Jag insåg att han -
i övrigt hade gjort målningen -
enligt judisk rabbinsk tradition.
Så då...
All denna forskning kring Rembrandt -
var för mig ett glimt av hopp.
Även på den tiden levde många människor -
som man kunde kalla filosemiter.
Jag tror att detsamma gäller även i dag.
Tack, Samuel Davidkin. I nästa avsnitt är min gäst -
Samlingspartiets riksdagsman Wille Rydman.
Vi talar om antisemitismen och det finländska samhället, -
om judisk-kristna värderingar.
Kom gärna ihåg att titta även då. På återseende till dess.
Om du vill stöda HimlenTV7 kan du i Sverige swisha till 123 677 9300
I Finland: Ring 0600 10070 (10,01 EUR och lna)
Lyssna till hela meddelandet så blir donationen gjord.
Tack för ditt stöd!
Översättning: Andreas Forsberg Himlen TV7