Jumalan armoa ja rauhaa!
Oikein siunattua hetkeä nyt yhdessä!
Luen erään mielenkiintoisen sanankohdan -
2. Timoteuskirjeestä -
luvusta 1, jakeesta 6.
"Siitä syystä minä sinua muistutan -
virittämään palavaksi Jumalan armolahjan, -
joka sinussa on minun kätteni päällepanemisen kautta.
Sillä Jumala ei ole antanut meille pelkuruuden henkeä, -
vaan voiman ja rakkauden ja raittiuden hengen."
Otin siitä vielä tuon jakeen 7.
Tapaan jatkuvasti ihmisiä, -
joilla on mm. sellainen murhe sydämessä, -
että he ovat kadottaneet -
jotakin kallista hengellisestä elämästään.
Että he ovat palavuuden menettäneet.
Siihen on ollut aina jokin syy.
Yksi on se, että se on vaan pikkuhiljaa -
jätetty siihen.
Kun ajattelen Suomen tilannetta, -
Suomen seurakuntia, -
niin miten monessa paikassa -
on myöskin tämä näkyvissä.
Joskus on ollut palavuutta hengessä.
Joskus on eletty lähellä Jeesusta.
Sitten vaan siinä arjen harmaudessa -
on menetetty jotakin.
Aivan niin kuin eräs vanha täti eräässä seurakunnassa.
Hän oli tullut nuorena uskoon -
ja Jumala oli häntä siunannut.
Hän oli esimerkiksi myös täyttynyt Pyhällä Hengellä.
Hänellä oli kielillä puhumisen armolahja -
ja vähän profetoimisen lahjaakin. Ja Jumala käytti häntä.
Sitten vuosien vuosien myötä -
siinä seurakunnassa muuttui tilanteita.
Tämä täti kertoi sitten vanhempana, -
että hän oli pikkuhiljaa menettänyt -
sen läheisen suhteen -
Jeesuksen armon vaikutukseen.
Niin vaan elämä vyöryi.
Välillä hän oikein itkien kaipasi: -
"Voi, kun vielä voisin kokea -
Herran läsnäoloa, Pyhän Hengen voimaa ja kirkkautta."
"Voi, jos voisin!"
Siinä meni pitkään.
Sitten siellä seurakunnassa tuli yksi ryhmä käymään.
He olivat hyvin palavia -
ja todistelivat kaduilla ja missä sitten ikinä olivat.
Ja Jumala alkoi yhtäkkiä...
Yhtäkkiä yksi näistä tiimin jäsenistä -
koki, että hänen pitää mennä siunaamaan sitä vanhaa tätiä.
Hän saa sanan: -
"Minä haluan sytyttää sinut uudelleen. -
Tehdä sinut palavaksi uskossa."
Tämä rouva itki ja riemuitsi.
Siinä alkoi muutos. Koko seurakunta iloitsi, -
kun he näkivät Jumalan ihmeen.
Siellä oli viritetty palavaksi armolahja, -
jonka Herra oli antanut.
Meillä on täällä Suomessa tosi paljon ihmisiä, -
joita Jumala on käyttänyt.
He ovat sitten menettäneet -
sen läheisen suhteen Jeesukseen määrättyjen asioiden tähden.
Se on välillä velttoutta. Se on synnissä elämistä välillä.
Se on monia mielentilajuttuja.
Katkeruus, kauna ja tällainen on saanut vallata sydämen -
niin, ettei se enää ole se läheinen asia.
Tässä Paavali kirjoittaa Timoteukselle.
Siellä oli myös ollut taisteluja, ahdistuksia, -
ja valtataisteluja ja mitä kaikkea.
Siellä meinasi tämä nuori Timoteus menettää -
sen siunauksen, minkä Jumala oli hänelle antanut.
Siksi sitten Pyhä Henki pani Paavalin kirjoittamaan: -
"...virittämään palavaksi Jumalan armolahjan."
Halleluja! Sain tämän tekstin yhtenä aamuna aikaisin, -
kun muistelin siinä rukoushetkessä asioita.
Tuli voimakkaasti tämä mieleen.
Herra, auta niin, -
että moni saisi uudelleen syttyä, -
tulla palavaksi hengessä!
Tulla sellaiseksi, missä Jumala voi vaikuttaa yhä enemmän.
Sinullakin ystäväni... Tässähän oli näin: -
"...joka sinussa on..."
Sinussakin on Jumalan antama armoitus!
Se on vaan ollut nyt vähän sammuksissa.
Herra haluaa nyt ottaa uudelleen sinut käsittelyynsä, -
vielä paremminkin sanottuna käyttöönsä. Halleluja!
Jeesus haluaa sytyttää sinut! Kerta kaikkiaan!
Halleluja! Herra virtaa oikein voimalla tässä hetkessä!
Armolahjat. Armolahjat alkavat toimia.
Minulle sanotaan: "Miten, kun minulla oli parantamisen lahjakin?"
Näin sanoi joku. "Mutta ei ole enää."
Minä sanoin: "Kuule, se annetaan takaisin."
Toisin sanoen Herra uudistaa sen.
Jeesus näkee tämän taistelun, missä sinä olet. Halleluja!
Jos tämä uudelleensyttyminen -
ei olisi mahdollista, niin ei näin olisi kirjoitettu Herran Sanassa: -
"...minä muistutan sinua virittämään palavaksi Jumalan armolahjan, -
joka sinussa on minun kätteni päällepanemisen kautta."
Näin sanoo apostoli. Se on mahdollista! Luopiokin voi uudistua!
Langennut voi nousta jälleen!
Kuule, kylmettynyt uskovainen voi uudestaan tulla -
ja aloittaa ikään kuin alusta tässä mielessä.
Minä koen tässä, että Jumalan käsi toimii siellä -
ja uudistaa monia teistä!
Alkaa ihana siunausten aika.
Herra on nähnyt. Herra on nähnyt ne tilanteet.
Herra on nähnyt ja Hän antaa sinulle uuden mahdollisuuden!
Sinä saat tulla Jeesuksen luokse - epäonnistuneena, -
kurjana ja hengellisesti köyhänä.
Sinä saat tulla ja Herra ottaa sinut vastaan. Halleluja!
Jeesus ei jätä tuhlaajapoikia ja -tyttäriä ulos, -
vaan avaa oven: "Tervetuloa!" Hän uudistaa.
Hän antaa kaikki anteeksi! Kaikki!
[kielillä puhumista] Ja kuule, voi mikä siunaus!
Voi, mikä siunaus!
Sinä tulet näkemään rukous- vastauksia.
Sinä tulet näkemään, miten Herra vastaa rukouksiisi, -
kun sinä olet rukoillut. Halleluja! Ja ilmestyy ihanalla tavalla.
Ja kuule, sinäkin rupeat laulamaan, -
että "ei ole ihme mä että laulan. Hän minut löysi, katkaisi paulan".
Halleluja! "Sen teki Jeesus! Hän yksin sen voi. -
Hänelle kiitos siitä soi."
Sinä olet nyt väkevän Jumalan kasvojen edessä -
samalla kun seuraat tätä ohjelmaa.
Jeesus sanoo: "Minä armahdan ja minä en muistele enää menneitä", -
jotka Jeesuksen nimessä ja veressä on saatu anteeksi -
ja julistettu anteeksi. Herralla on varaa antaa -
- Halleluja! - ja pukea uuteen voimaan. Halleluja!
Sinä nouset uudessa voimassa ja ihmettelet, -
miten Jumala käänsi sinun kohtalosi.
[kielillä puhumista] Siunattu on Herra!
Hän, valtava voimallinen Herra!
Nyt sinä saat nousta.
Kuule, Herra antaa vielä -
yhden lisäarmolahjan siihen sinun kohdallesi. Halleluja!
Se on Jumalan teko ja sinä tulet sen sitten näkemään.
Halleluja! Ja kuule, muista siunata niitä, -
jotka voivat sinua arvostella ja muistella sinun lankeemuksiasi.
Anna anteeksi niille, koska Jeesus on sinulle antanut anteeksi.
Niitä on turhaa enää muistella.
Jeesuksen veri on puhdistanut kaikesta synnistä, -
kun on Hänen eteensä tultu paran- nuksessa, katumuksessa ja uskossa.
Halleluja! [kielillä puhumista]
Herra, siunaa tätä joukkoa, -
jota Sinä nyt olet erikoisesti koskettelemassa.
Siunaa, Jeesus! Puhalla Jumalan tuuli moniin sydämiin.
Puhalla Jumalan tuuli!
Anna puhaltaa niin valtavalla armolla ja siunauksella!
Sinun on Herra valta! Sinulla on voima!
Me jäämme, Herra, Sinun väkeviin käsiisi.
Ole ylistetty, Isä, Poika ja Pyhä Henki!
Halleluja! Halleluja! Ja nyt minä julistan: aamen!
Ja sinä saat olla siunattu! Hei!
Turvissa taivaan -
suojaavain siipein -
runsahin rauha osamme on.
Vaikkakin vaihtuu -
haihtuvat hetket, -
lepo on lapsen loppumaton.
Varjosta viisaan -
Varjelijamme -
kaukana kulkee myrskyjen tie.
Jeesus on aina -
auttajanamme.
Voittaja varma voittohon vie.
Armonsa kautta -
keskellä kuolon -
Elämän Herra elämän suo.
Varmaan Hän viepi -
kotihin kerran -
toivottuun turvaan Jumalan luo.
Suloisten siipein -
suojassa saamme -
viipyä vielä hetkisen vaan.
Hiljaisna aivan -
kuunnellen, kuinka -
Herramme kuiskaa rakkauttaan.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare