Jumalan armoa ja rauhaa!
Meillä on ihana evankeliumi!
Luenpa nyt oikein tutun raamatunkohdan tähän alkuun -
Markuksen evankeliumin luvusta 2.
"Ja muutamien päivien perästä hän taas meni Kapernaumiin; -
ja kun kuultiin hänen olevan kotona, kokoontui paljon väkeä, -
niin etteivät he enää mahtuneet oven edustallekaan.
Ja hän puhui heille sanaa.
Ja he tulivat tuoden hänen tykönsä halvattua, -
jota kantamassa oli neljä miestä.
Ja kun he väentungokselta eivät päässeet häntä tuomaan -
hänen tykönsä, purkivat he katon siltä kohdalta, missä hän oli, -
ja kaivettuaan aukon laskivat alas vuoteen, jossa halvattu makasi.
Kun Jeesus näki heidän uskonsa, sanoi hän halvatulle: -
'Poikani, sinun syntisi annetaan anteeksi'."
On hyvin ihanaa.
Ensinnäkin se, että Jumala voi antaa ihmisille -
rakkauden kärsivää kohtaan.
Ajattelepas näitä neljää miestä.
Ei heidän olisi ollut pakko sitä halvaantunutta miestä -
lähteä hakemaan Jeesuksen tykö.
Hehän olisivat voineet sanoa: "Oouu, olkoon."
Mutta näillä miehillä oli 4 asiaa, jotka saivat heidät liikkeelle.
Ensinnäkin, he uskoivat -
Jeesuksen mahdollisuuksiin!
Jumala, Jumalan Henki oli antanut heille tämän.
He tiesivät, että Jeesus voi.
Toiseksi, heille oli annettu rakkaus kärsivää kohtaan.
Kun nykyaikana näemme maailman eri kansoja ja täällä Suomessakin, -
niin kyllä kärsimystä on. Ihan riittämiin.
Vanha virsi sanoo: "Ken tahtoo kärsivää auttaa?"
Näillä miehillä oli halu auttaa.
Sitten kolmanneksi, he eivät vain toivoneet apua -
vaan he olivat valmiita toimimaan.
Ja neljänneksi, he olivat sinnikkäitä! Kerta kaikkiaan!
Se halvaantunut mies pitää saada Jeesuksen luokse!
He ymmärsivät, että Jeesuksella on ratkaisu -
tuon miehen vaikeaan tilanteeseen.
Oikein todellinen ratkaisu! Halleluja!
Niin he, kuule, tekivät niin rajun asian.
Välillä tämän tekstin edessä sanonkin, että oli se, -
kun ovesta ei päässyt, niin sitten mentiin katolle.
Israelissa katot olivat siihen aikaan tasaisia, -
niin sinne vaan, ja sieltä kaivettiin, -
että saatiin tämä sairas Jeesuksen luokse.
Se oli mahtavaa!
Jeesus opetti siellä siinä talossa, -
ja se oli tosiaan niin täynnä.
Mitä Hän puhui? Täällä sanotaan, että Hän puhui Jumalan Sanaa.
Hän puhui Jumalan Sanaa tässä asiassa.
Sitten täällä sanotaan näin: -
"Kun Jeesus näki heidän [neljän miehen] uskonsa, -
sanoi hän halvatulle: -
'Poikani, sinun syntisi annetaan anteeksi'."
Siinä ei maalailla mitään yksityisiä asioita, -
vaan Jeesus sanoo näin erikoiset sanat.
En ole aikaisemmin huomannut, -
ettei siinä ruvettu sanomaan, mitä syntejä hän oli tehnyt.
Ei niitä ruvettu erittelemään.
Joskus voi olla ihan hyvä, että ne eritellään ja näin, -
mutta Jeesus tiesi - kaikki.
Jokaisen synnin, mihin tämä halvaantunut mies oli -
langennut elämässään. Kaikki Hän tiesi.
Ja Hän tiesi, mitkä kaikki synnit olivat olleet -
hänen tunnollaan niin rankasti.
Oikein polttaneet siellä tuntoa!
Jeesus tiesi kaikki nämä!
Ja sitten Hän - tekisi mieli sanoa - oikein jyräyttää!
Nipussa kaikki synnit anteeksi!
Kaikki!
Voi olla, että sinä pelkäät -
Jeesuksen tykö tulemista - tai menemistä Jeesuksen tykö.
Siksi, kun siellä on niin monenlaisia asioita.
Herra tietää ne.
Varmasti tarpeen vaatiessa Hän myöskin haluaa kuunnella -
ihan kaikki ne asiat. Mutta!
On olemassa niin valtava anteeksi- antamus Jeesuksessa Kristuksessa, -
että nipussa - kaikki tietäen kyllä -
Hän antaa anteeksi.
Muistan erään yrittäjän, -
joka kertoi uskoontulostaan.
Hän oli ollut paikkakunnallaan hyvin menestyvä mies, -
mutta sitten siihen tuli negatiivisia asioita myöskin.
Siellä nämä olivat myös porukassa, niin kuin ne sanoivat, -
tulleet tehneeksi hurjia asioita.
Hän sanoi, että siinä menestymisen -
ja synninteon hurmiossa tuli tehtyä niin paljon.
Sitten eräänä päivänä tuli aivan uutta hänen elämäänsä.
Hänen vaimonsa tulee kotiin seuroista -
ja sanoo: "Kuule, mä olen tullut nyt uskoon. -
Olen tehnyt paljon syntiä. Jaksatko sinä antaa anteeksi?" hän sanoi.
Tämä mies sanoi: "Johan tämä nyt on! Eiköhän niistä selvitä..."
Miehelle tuli entistä kovempi synnintunto! Kerta kaikkiaan!
Sitten tuli sellainen päivä, -
jolloin hänelle puhuttiin, että on olemassa anteeksiantamus -
Jeesuksen Kristuksen nimessä ja veressä.
Kaikki saa anteeksi!
Hän sanoi: "Voiko se olla..?"
"Kyllä!" sananjulistaja vakuutti.
"Ihan kaikki voi saada anteeksi!"
Siinä hän taisteli ja ajatteli, mitä tässä tulee.
Sitten rukoiltiin. Hän sanoi: "Jeesus, tulen tähän -
ja tuon koko roskakasan, -
mitä mun elämässäni on."
Julistettiin anteeksi, -
ja ilo tuli sydämeen.
Sitten häntä kuitenkin rupesi vaivaamaan, -
että kyllä hänen varmaan pitäisi rippiä tehdä, kun on niin paljon..!
Hän meni erään Jumalan ihmisen luokse -
ja sanoi: "Jaksatko kuunnella? Mä haluan purkaa vielä nämä!"
Sitten hän yksilöi niitä. Sellaista ja sellaista...
Aviorikoksia, huorintekoja, -
pettämisiä, mitä kaikkea...
Tuli sellaisiakin syntejä, -
että tämä Jumalan ihminen oikein parahti itkuun -
kuunnellessaan tuota rippiä.
Mutta sitten sanottiin... kun hän kysyi: "Onko vielä jotain?"
"Ei, siinä on kaikki. Mitä sanot? Onko ne todella annettu anteeksi?"
Tämä Jumalan ihminen sanoi: "Jeesuksen nimessä ja veressä -
ne on kaikki annettu anteeksi. Ne otetaan nyt tunnoltasi pois! -
Ei tarvitse enää niitä kantaa. -
Ei tarvitse niitä enää kantaa!"
Jumala sytytti tuon miehen sisimpään semmoisen rakkauden -
evankeliumin levittämistä kohtaan. Hän lähti.
Hänkin lähti todistelemaan aina välillä, -
kun siitä yrityksestään sai vapaata.
Minulla on nyt semmoinen tunne sisimmässäni.
Kuule, Sinä, joka sen syntisäkkisi kanssa matkaa teet, -
puntaroit, pelkäät, vapiset!
Anna se Jeesukselle - kokonaan.
Luovuta Jeesukselle koko syntisäkkisi! Halleluja!
Halleluja! Jeesuksen nimessä ja veressä -
pääset osalliseksi anteeksiantamuksen ihanuudesta.
Siinä Herra antaa nipussa kaikki anteeksi.
Ja jos on jotain selvitettävää, -
niin siihenkin Hän antaa voiman ja viisauden.
Kuule, tästä pääset osalliseksi! Ja sillä on ihanat seuraukset.
Kaikki eivät siitä tykkää! Nimittäin, jatkan nyt tekstiä.
"Mutta siellä istui muutamia kirjanoppineita, -
ja he ajattelivat sydämessään: 'Kuinka tämä näin puhuu?
Hän pilkkaa Jumalaa. Kuka voi antaa syntejä anteeksi -
paitsi Jumala yksin?' Ja heti Jeesus tunsi hengessänsä, -
että he mielessään niin ajattelivat, ja sanoi heille: -
'Miksi ajattelette sellaista sydä- messänne? Kumpi on helpompaa, -
sanoako halvatulle: Sinun syntisi annetaan anteeksi, vai sanoa: -
Nouse, ota vuoteesi ja käy? Mutta tietääksenne, -
että Ihmisen Pojalla on valta maan päällä antaa syntejä anteeksi, -
niin - hän sanoi halvatulle - minä sanon sinulle: -
nouse, ota vuoteesi ja mene kotiisi.'
Silloin hän nousi, otti kohta vuoteensa -
ja meni ulos kaikkien nähden, [...]" Halleluja!
Herra ottaa, kuule, nyt -
ja sanoo sinulle, että anna kokosydämesi ja elämäsi Hänelle.
Nyt alkaa tapahtua.
Siunausten voimat vapautuvat sinun elämässäsi!
Halleluja! Halleluja!
Ja, kuule, sairauksiakin rupeaa paranemaan.
(kielillä puhumista)
Herra on täynnä armoa ja rakkautta.
Kuule, nyt rukoillaan tässä välillä.
Kiitos, Jeesus, että siunaat tämän ohjelman katselijoita!
Sinä näet jokaisen, joka tappelee sen syntikuormansa kanssa!
Kiitos, että saan nyt julistaa Jeesuksen nimessä ja veressä -
kaikki synnit anteeksi ja uutta elämää!
Ja kiitos, että kosketat myös parantavalla kädellä!
Ole ylistetty Isä, Poika ja Pyhä Henki!
Halleluja! Voiman käsi liikkuu siellä! Halleluja!
Herra korjaa särkyneitä sydämiä!
Herra, ihmeellinen Jeesus, auttaa kaikessa!
Minä jätän sinut nyt Jumalan ja Hänen armonsa Sanan haltuun.
Ota Raamattu ja rupea lukemaan Uutta testamenttia.
Mene kokouksiin kuuntelemaan Herran Sanaa!
Toivotan sinulle ihanaa matkaa Jeesuksen Kristuksen seurassa!
Tämä on hienoa! Tässä on sitä jotakin! Halleluja!
Herran väkevään käteen jätän sinut.
Mä muukalainen on täällä, maassa murheitten, -
on kotimaani tuolla, yllä tähtein, pilvien.
Mä sinne olen matkalla, ei vielä koti näy, -
on taivaskin niin tähdetön, ja myrskytuuli käy.
Oon yksin heikko lankean ja uuvun kesken tien.
Siis kätes', Jeesus, voimakas anna.
Kun nostan katseen ylöspäin, on siellä ristinpuu, -
ja sieltä, katso, ihmeellinen valo heijastuu.
Ei matka enää raskasta, jo kotiportin nään, -
saan uutta voimaa ylhäältä, voin jatkaa eteenpäin.
On kaita polku rakas niin, se onhan kotitie.
Siis käsi, Jeesus, kädessäs' kuljen.
Pian päivä koittaa ihmeinen, ja muukalainen maan -
saa vaihtaa matkasauvansa jo kruunuun ihanaan.
Oi Helmiportti auki on, mä kotia jo saan.
Ei enää matkan vaivoja, ei tappioitakaan.
Oon voittajana perillä, armosta Jumalan.
Siis kiitos, Jeesus, avustas' tiellä.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare