Jumalan armoa ja rauhaa. Tervetuloa seuraamaan Tie on valmis -ohjelmaa.
Luen Jumalan Sanaa profeetta Jesajan kirjan -
luvusta 49, -
jakeet 14-16, jotka kuuluvat näin:
"Mutta Siion sanoo: 'Herra on minut hyljännyt, -
Herra on minut unhottanut'.
Unhottaako vaimo rintalapsensa, -
niin ettei hän armahda kohtunsa poikaa?
Ja vaikka he unhottaisivatkin, -
minä en sinua unhota.
Katso, kätteni hipiään olen minä sinut piirtänyt, -
sinun muurisi ovat aina minun edessäni."
Vahva profeetallinen Sana -
Jesajan aikaiselle Israelin kansalle.
Olen hämmästynyt siitä, -
miten kerta kaikkiaan tämä kuvaa -
myöskin nykyajan ihmisiä.
Viime aikoina olen muutaman kerran suorastaan joutunut -
puhumaan tästä aiheesta.
Ja nimenomaan tämä kohta: -
"...Herra on minut unhottanut'."
Unhottanut.
Miten sen ajan israelilaiset tulivat tuommoiseen johtopäätökseen, -
että Jumala on unohtanut heidät?
Kun perehtyy tuohon historiaan, siihen tulee muutamia vastauksia.
Osan kohdalla oli se, -
että sellaiset pakanalliset, syntiset elämäntavat -
olivat ruvenneet yleistymään.
Ne olivat aika yleisiä kansan keskellä.
Siitä sitten tulivat määrätyt ongelmat.
Sitten oli se, että pikkasen nähtiin myös -
viholliskansojen puolelta painostusta - jälleen.
He peljästyivät vähäsen, -
että Jumala on unohtanut heidät.
Sitten oli siellä yksityisihmisten elämässä -
monenlaista vaivaa, -
kipua, kärsimystä.
Kun oikein koko olemusta korvensivat asiat, -
niin ajateltiin, että Jumala on unohtanut.
Ja kun tässä ensin sanotaan, että Herra on minut hyljännyt, -
ja sitten Hän on unohtanut.
Tällaiset asiat rupesivat olemaan -
hyvin vahvasti mukana!
Kun sinä katselet tätä ohjelmaa nyt, -
sinullakin voi olla sellaiset ajatukset: "Minut on unohdettu."
Nimittäin, yksi siihen aikaan Israelissa koettu syy -
oli että, rukousvastaukset -
eivät näyttäneet tulevan.
Jumala on unohtanut.
Voi olla, että olet elämässäsi huutanut Herran puoleen -
taisteluissa, koetuksissa, ahdistuksessa.
Kun vastaus on näyttänyt viipyvän, -
niin sinä vedät siitä sen johtopäätöksen, -
että Jumala on unohtanut sinut.
Tällaiset olivat nämä tilanteet siellä.
Voi olla, että sinun elämässäsi on nyt tällainen kipu: -
"Minut ja minun asiani -
ne on Jumala unohtanut."
Sinä olet myös kärsinyt siitä, -
että elämäsi yllä on ollut niin paljon negatiivisia asioita -
ja vielä kaiken lisäksi määrätyt riippuvuudet - määrätyt.
Muistan vuosikymmenien varrelta monia tapauksia, -
joissa tällaiset asiat tulivat esiin.
Eräs henkilö sanoi, -
että hänen ensimmäiset kosketuk- sensa hengellisiin asioihin -
tulivat jo lapsena.
Mummi oli uskovainen ihminen.
Mummin luokse oli niin turvallista, kivaa mennä.
Jos oli vähän paha mieli, niin mummi otti syliinsä -
ja puhui Jeesuksesta - rakkaasti.
Hän sanoi, että monia vuosia häntä kantoi -
tietoisuus siitä, että saa mennä Jeesuksen luokse, -
niin kuin mummi opetti.
Sitten tuli kuitenkin semmoinen aika - oikein vaikea aika, -
vaikka olisi elämän pitänyt olla oikein mallillaan.
Siellä oli avioliitto.
He saivat pari lasta.
Mutta hänen elämässään rupesi alkoholi tekemään tuhoaan.
Se vaikutti sillä tavoin, -
että siitä seurasi aikaa myöten avioero.
Hän sanoi muistavansa, miten häntä itketti -
ja hän ajatteli: "Jotain muutosta pitäisi tulla, -
mutta tuntuu, että elämäni yllä on vain kirouksia. -
Jumala on ilmeisesti unohtanut minut."
Näin hän ajatteli.
Elämä jatkoi kulkuaan hänen kohdallaan.
Hän avioitui uudelleen.
Jälleen näytti, että kaikki menee päin seiniä!
Kyllä hän välillä huusi Herralta apua, -
mutta apua ei näyttänyt tulevan.
"Jumala on minut unohtanut!"
Mummi kyllä sanoi aikanaan: "Ei ole."
Mutta mummi oli jo taivaan kodissa tuohon aikaan.
Oli tosi vaikeaa!
Jälleen oltiin niin kuin elämän raunioille tulossa.
Satuin tapaamaan tämän henkilön eräissä juhlissa.
Lauloin tuossa juhlassa: "Jeesus sai mun rakkauteni, -
Hän ken ensin rakasti."
En tiennyt siellä tilaisuudessa olevista ihmisistä mitään.
Minut vaan oli pyydetty sinne.
Se laulu oli koskettanut tuota henkilöä.
Sitten tapasin hänet eräässä kodissa.
Hän avautui ja sanoi: "Kerta kaikkiaan, -
elämäni on taas luisumassa väärään! -
Eikä Jumala ole minun rukouksiini vastannut."
Tuo tilanne johti semmoiseen tilanteeseen, jossa hän halusi...
Hän oikein sanoi: "Voiko tässä tilaisuudessa tulla uskoon?"
Hänelle sanottiin: "Kyllä voi!"
Siinä rukoiltiin -
ja julistettiin Jeesuksen nimessä ja veressä kaikki synnit anteeksi.
Ja julistettiin uutta elämää!
Jälkeenpäin kuulin, että kotiin mentyään hän oli sanonut: -
"Nyt! Nyt Jumala on ruvennut vastaamaan -
sydämeni janoon ja rukoukseen. -
Minä olen tullut uskoon."
Aviopuoliso ei heti kovin innostunut.
Ajatteli varmaan: "No, katsotaan. Katsotaan..."
Niin kuitenkin kävi, -
että tuo mies sai kokea armon.
Kuule, yhtäkkiä tuo mies saa kokea: -
"Jumala ei ole minua unohtanut!" Halleluja!
Hänen vaimonsakin tuli uskoon.
Jumala on ihmeellinen.
Sanon nyt sinulle, joka sanot olevasi unohdettu: -
"Ei ole taivas unohtanut sinua! -
Sinä saat nyt tässä hetkessä avata sydämesi Jeesukselle. -
Kuule, näin sinä tulet siihen, -
että Herra alkaa toimia. Halleluja!"
Herra sanoo: "Minä olen kuullut rukouksesi. -
Nyt minä murtaudun läpi ja murran elämäsi kiroukset."
Halleluja! Sinä kiität Herraa!
Nyt alkaa Jumala toimia.
Kun haluat nyt vastaanottaa Jeesuksen -
ja haluat Herran vastaavan sydämesi huutoon, -
yhdy kanssani rukoukseen nyt.
Kiitos, Jeesus! Kiitos, Jeesus, -
että Sinä näet kuulijani tällä hetkellä!
Kiitos, Herra, että et ole unohtanut häntä, -
vaan nyt Sinä vastaat! Halleluja!
Kiitos, että minä saan julistaa katuvalle ystävälle -
Jeesuksen nimessä ja veressä kaikki synnit anteeksi! Aivan kaikki!
Sinä annat tuon ihmeellisen siunauksen vallata sydämet!
Sinä annat hänen kokea: "Jumala ei ole unohtanut minua."
Halleluja! Nyt alkaa ihana aika Jeesuksen yhteydessä!
Kiitos, Jeesus! Halleluja!
Nyt sinä olet, kuule, Jeesuksen oma.
Herra on ottanut sinut omakseen. Herra on tullut sinun elämääsi.
Kuule, Hän ei ole unohtanut. Mutta yhden Hän tekee!
Hän unohtaa sinun syntisi. Halleluja!
Antaa kaikki anteeksi, ja synnit on unohdettu!
Mutta sinua ei unohdeta!
Toivotan sinulle Jeesuksen nimessä siunattua jatkoa elämässäsi.
Aamen.
Olen matkalla murheiden maasta, -
kohti ihanaa kotiani.
Sinne pääse ei synti, ei saasta.
Veri matkaajat puhdistavi.
Sinne pääse ei synti, ei saasta.
Veri matkaajat puhdistavi.
Tuli Jeesus niin rakkaaksi mulle, -
siksi Hälle vain lauluni soi.
Enkä epäile kuolonkaan tullen, -
veri silloinkin puhdistaa voi.
Enkä epäile kuolonkaan tullen, -
veri silloinkin puhdistaa voi.
Olen musta, mutt' syntini suuret -
Jeesus maksoi jo Golgatalla.
Ja Hän voitti myös mustuutein juuret, -
siksi laulan mä kiitostansa.
Ja Hän voitti myös mustuutein juuret, -
siksi laulan mä kiitostansa.
Nyt mä uskossa omistan kaiken, -
mitä Raamattu sisältävi.
Enkä epäile, polkuni mainen -
yhä päivittäin kirkastuvi.
Enkä epäile, polkuni mainen -
yhä päivittäin kirkastuvi.
Kohta päättyvi matkani mainen, -
jätän kaikki mun rakkahani.
Mutta voimasta Golgatan veren, -
saamme kohdata kodissani.
Mutta voimasta Golgatan veren, -
saamme kohdata kodissani.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare