PARANTUMISKOULU
SOKEA BARTIMEUS
Hei. Tämä on Parantumiskoulu, ja minä olen pastori Jaanus Ringmäe.
Olen tutkimassa Jumalan Sanaa yhdessä kanssasi, jotta sinäkin -
voit parantua sairaudestasi. Mutta jos oletkin terve, -
pidä mielessäsi, että Jumalan Sana voi toimia hyvän rokotteen tavoin.
Tutki Jumalan Sanaa, jotta se voi vahvistaa ja parantaa tarvittaessa.
Tänään tutkimme kertomusta sokeasta Bartimeuksesta.
SOKEA BARTIMEUS
Kertomus sokeasta Bartimeuksesta on mielenkiintoinen, -
sillä siitä ilmenee moni, parantumiseen liittyvä perustotuus.
Luen kertomuksen alkaen Raamatun kohdasta Mark. 10:46.
" Ja he tulivat Jerikoon. Ja kun hän vaelsi Jerikosta opetuslastensa ja -
suuren väkijoukon seuraamana, istui sokea kerjäläinen, Bartimeus, -
Timeuksen poika, tien vieressä.
Ja kun hän kuuli, että se oli Jeesus Nasaretilainen, rupesi hän -
huutamaan ja sanomaan: "Jeesus, Daavidin poika, armahda minua".
Ja monet nuhtelivat häntä saadakseen hänet vaikenemaan.
Mutta hän huusi vielä enemmän: "Daavidin poika, armahda minua".
Silloin Jeesus seisahtui ja sanoi: "Kutsukaa hänet tänne".
Ja he kutsuivat sokean, sanoen hänelle: "Ole turvallisella mielellä, -
nouse; hän kutsuu sinua". Niin hän heitti vaippansa päältään, -
kavahti seisomaan ja tuli Jeesuksen tykö.
Ja Jeesus puhutteli häntä sanoen: "Mitä tahdot, että minä sinulle -
tekisin?" Niin sokea sanoi hänelle: "Rabbuuni, että saisin näköni jälleen".
Niin Jeesus sanoi hänelle: "Mene, sinun uskosi on sinut pelastanut".
Ja kohta hän sai näkönsä ja seurasi häntä tiellä."
Luen samaan liittyvän kertomuksen vielä kohdasta Luuk. 18:35-43.
"Ja hänen lähestyessään Jerikoa eräs sokea istui tien vieressä kerjäten.
Ja kuullessaan, että siitä kulki kansaa ohi, hän kyseli, mitä se oli.
He ilmoittivat hänelle Jeesuksen, Nasaretilaisen, menevän ohitse.
Niin hän huusi sanoen: "Jeesus, Daavidin poika, armahda minua!"
Ja edelläkulkijat nuhtelivat häntä saadakseen hänet vaikenemaan;
mutta hän huusi vielä enemmän: "Daavidin poika, armahda minua!"
Silloin Jeesus seisahtui ja käski taluttaa hänet tykönsä.
Ja hänen tultuaan lähelle Jeesus kysyi häneltä:
"Mitä tahdot, että minä sinulle tekisin?"
Hän sanoi: "Herra, että saisin näköni jälleen". Niin Jeesus sanoi hänelle: -
"Saa näkösi; sinun uskosi on sinut pelastanut".
Ja heti hän sai näkönsä ja seurasi häntä ylistäen Jumalaa.
Ja sen nähdessään kaikki kansa kiitti Jumalaa."
Tämä kertomus tuo esiin yhden hyvin mielenkiintoisen periaatteen.
Markuksen evankeliumin mukaan he tulivat Jerikoon -
ja myöhemmin kerrotaan, kuinka he poistuivat Jerikosta.
Jeesus kävi Jerikossa, ja tämä mies istui tien vieressä jo aiemmin.
Miehen puheesta voimme ymmärtää hänen kuulleen Jeesuksesta.
Mutta mitä hän on kuullut? Hän on kuullut ihmisten parantuvan -
sen jälkeen, kun Jeesus on armahtanut heitä.
Me nykyajan ihmiset emme yhdistä armahtamista parantumiseen.
Saatamme yhdistää armahtamisen anteeksiantoon.
Mutta Raamatussa nämä asiat ovat lähes kuin toisiinsa punotut.
Sillä Jeesus kuoli ristillä kantaen meidän syntimme ja sairautemme.
Toisin sanoen - meille kuuluu sekä anteeksianto, että parantuminen.
He olivat nähneet, että saatuaan armahduksen, ihminen myös parani.
Tässä hän huutaa "Jeesus, Daavidin poika, armahda minua!"
Mitä armahdus tarkoittaa? Se on sellaista, mitä emme itse ansaitse.
Emme pysty tekemään mitään hyvää ansaitaksemme armahduksen, -
sillä kyseessä on Jumalan meille antama lahja.
Parantuminen on siis lahja, jota et pysty itse ansaitsemaan.
Lahjan vastaanottamisessa meillä on osa, mutta ei sen ansaitsemisessa.
Moni ajattelee: "Olen niin kunnon kristitty! Käyttäydyn hyvin, -
puhun kohteliaasti, elän moraalisesti oikein..."
Se on Raamatun mukaista joten niin pitääkin, mutta -
se ei takaa meille ihmettä, sillä emme voi ansaita sitä teoillamme.
Tulee käsittää, että se on uskon kautta meille annettu lahja.
Otamme ihmeen vastaan ymmärtäen, että Jumala armahtaa meitä samalla.
Bartimeus oli kuullut, että kun Jeesus armahtaa, ihmiset paranevat.
Siksi hän huusi näin. Ihme alkoi hänen kuultuaan Jumalan Sanaa.
Sinunkin ihmeesi alkaa siitä, kun kuulet Jumalan Sanaa.
Sana laskeutuu sydämeesi ja toimii sinun lääkkeenäsi myös -
tänään seuratessasi tätä ohjelmaa. Voit jo kohta huomata, kuinka -
ihme alkaa syntyä ja elämäsi muuttua.
Eli mies uskoi armahdukseen. Kirjataan muistiin myös tämä.
HÄN USKOI ARMAHDUKSEEN
Sitten hän sai kuulla Jeesuksen olevan siellä.
Ihmiset kertoivat siitä hänelle, koska tiesivät hänen olevan sokea.
Hän itsekin kuuli äänistä, että jotakin oli tapahtumassa.
Kuullessaan Jeesuksen kävelevän kohta siitä ohi, mies alkoi huutaa.
"...Niin hän huusi sanoen: 'Jeesus, Daavidin poika, armahda minua!' "
Eli heti kuultuaan Jeesuksesta, hän tiesi mahdollisuutensa tulleen!
Uskolle ominaista on tilaisuuksiin tarttuminen.
Seurakunnan kokouksissakin meidän tulee olla aktiivisia ja -
valmiita tarttumaan Jumalan Sanaan ja tekoihin!
Välillä ihmiset ovat passiivisia ja kuuntelevat omissa mietteissään.
Olen nähnyt ihmisiä, jotka istuvat seurakunnassa penkin laidalla -
valmiina heti toimimaan ja tarttumaan kiinni Jumalan Sanaan.
He eivät tyydy pelkkään passiiviseen kuunteluun, -
vaan tarttuvat Jumalan Sanaan HETI.
Sokea Bartimeus ei halunnut päästää Jeesusta ohi ilman parantumistaan.
Siksi hän huusi ja toimi heti.
Jotkut ihmiset nuhtelivat ja yrittivät vaientaa hänet.
Mutta hän halusi tarttua tähän tilaisuuteen ja alkoi siksi huutaa.
Häntä ei tietenkään parantanut huutaminen sinänsä...
Huutaminen ei auta. Jeesus sanoi: "sinun uskosi on sinut pelastanut".
Kovaääninen huutaminen ilmensi kyllä hänen uskoaan.
Me voimme srk:ssa ylistää Jumalaa vähän äänekkäämminkin, -
mutta se itsessään ei tuo ratkaisua, -
vaan sen tekee ainoastaan uskossa Jumalan Sanaan tarttuminen.
Eli usko ei päästä tilaisuutta käsistään - kirjataan tämä ylös.
USKO EI PÄÄSTÄ TILAISUUTTA KÄSISTÄÄN
Älä sinäkään päästä tilaisuuttasi kädestä, vaan tartu siihen!
Jumalan Sanan kuuleminen on sinun mahdollisuutesi.
Jokainen seurakunnan kokous mahdollistaa elämäsi muuttumisen.
Jumalan Sanan kuuleminen tarjoaa sinulle joka kerta mahdollisuuden -
saada ratkaisun kysymyksiisi, muuttaa elämäsi ja parantaa sinut.
Bartimeuksen sanat kuvaavat sitä, mitä hän oli kuullut Jeesuksesta.
Hän sanoo: "Jeesus, Daavidin poika, armahda minua!"
Luettuamme Raamattua ja hieman analysoituamme sitä, -
tiedämme, että Vanhassa testamentissa puhutaan Daavidista.
Suuren aikaeron vuoksi Jeesus ei voinut olla hänen poikansa.
Raamatussa puhutaan kyllä Daavidin pojasta, mutta -
sillä viitataan Messiaaseen eli Kristukseen.
Bartimeus käsitti, ettei Jeesus ole pelkkä saarnaaja - hän on Kristus.
"Herran Henki on hänen päällään, sillä Hän on voidellut hänet -
julistamaan evankeliumia köyhille, vangituille vapautusta ja -
sokeille näkönsä saamista..." (Luuk. 4:18-19).
Hän tiesi Jeesuksen olevan Messias, jonka päällä on Jumalan Voima.
Hän oli tajunnut, että tässä on Daavidin poika, Messias ja Kristus!
Hän tarttui tilaisuuteensa, sillä Hän tiesi Jeesuksen olevan Messias.
Se, mitä sokea Bartimeus tekee seuraavaksi, on mielenkiintoista.
Huudettuaan jo monta kertaa, hänet on yritetty vaientaa.
Siitä huolimatta hän ei luovuta, vaan jatkaa huutamistaan.
Jeesus pysähtyi ja Mark. 10:49-50 mukaan: -
"Silloin Jeesus seisahtui ja sanoi: "Kutsukaa hänet tänne".
Ja he kutsuivat sokean, sanoen hänelle: "Ole turvallisella mielellä, -
nouse; hän kutsuu sinua".
Niin hän heitti vaippansa päältään, kavahti seisomaan -
ja tuli Jeesuksen tykö."
Kiinnostavaa on, että "hän kavahti seisomaan, heitti vaippansa... -
ja tuli Jeesuksen tykö", mutta -
toisen evankeliumin mukaan hänet talutettiin Jeesuksen luo.
Sokea ei näe, joten ilman muuta hän todennäköisesti tarvitsi apua.
Huomaa, että Jeesus itse ei mennyt hänen luokseen.
Joku voi ihmetellä, oliko Jeesus jotenkin ylpeä, vai mistä oli kyse?
Mutta tähän liittyy eräs periaate, joka meidän tulee ymmärtää.
Jotta uskomme voi vaikuttaa ja synnyttää tuloksia, -
tulee meidän itsemme toimia uskomme kautta.
Usein joudumme astumaan yli esteiden kohti päämääräämme, -
eli uskoamme tulee käyttää. Tässä Jeesus antaa sokean toimia samoin.
Hän itse ei mene sokean luo, vaan antaa tämän tulla luokseen.
Sokea voi näin kysyä itseltään, uskooko hän todella parantuvansa.
Suurin osa meistä on kasvanut ns. kulutusyhteiskunnassa, -
jossa usein sanotaan "asiakkaan olevan kuningas".
Usein astuessasi pieneen kauppaan, myyjä lähestyy sinua kysyen: -
"Kuinka voin auttaa? Onko erityisiä toivomuksia? Pidättekö ehkä tästä?"
Virolaisia ei tällainen palvelu juurikaan miellytä, -
sillä he haluavat itse katsella rauhassa.
Ulkomailla pikkukaupoissa tällainen palvelu on hyvin yleistä.
Olemme tottuneet ajattelemaan, että kaiken pitäisi pyöriä ympärillämme.
Kaikki minulle ja minun minun tarpeisiini!!
Srk:ssa odotamme samaa: Missä on saarnaaja? Miksei hän auta minua -
ja miksi hän ei rukoile puolestani? Miksi hän ei lähesty minua jne.
Ihmisten mielestä kaiken pitäisi pyöriä heidän ympärillään, vaikka -
tulisi käsittää, että srk:ssa KAIKKI pyöriikin Jumalan ympärillä.
Astumme seurakuntaan palvellaksemme Jumalaa, -
kuullaksemme Jumalan Sanaa ja kunnioittaaksemme Häntä.
Kun kohotamme Jumalan elämämme keskeisimmäksi persoonaksi, -
alkaa elämämme ongelmineen muuttua.
Älkäämme olko itsekeskeisiä, vaan olkaamme niitä, jotka tulevat -
seurakuntaan kunnioittamaan, ylistämään ja kiittämään Jumalaa!
Eli Jeesus ei tee parantumista tässä helpoksi, sillä -
hän haluaa miehen käyttävän uskoaan ja toimivan uskonsa mukaan.
Mies nousee ylös ja heittää vaippansa - eli viitan päältään.
Syynä ei ollut kuumuus vaan se, että hänen pukeutumisestaan -
paistoi hänen siihenastinen olemuksensa: kerjääminen ja sokeus.
Myös nykyajan kerjäläisten vaatetus kuvastaa heidän elämäntilannettaan.
Koska kurjuus näkyi vaatetuksesta, tämä mies heitti vaipan päältään.
Tästä ilmenee tietynlainen tunnusmerkki ja sydämen asenne: -
"Entinen elämäni jää tähän, ja NYT suuntaan kohti omaa ihmettäni!"
Usein meidänkin tulee "heittää päältämme" oma menneisyytemme, -
eli kaikki epäonnistumisemme, tappiomme ja epävarmuutemme -
ja sitten mennä kohti Jumalan meille valmistamaa määränpäätä.
Heitämme pois kerjäläisviitan ja otamme, mitä Jumala meille tarjoaa.
Tullessamme Jumalan luo etsimään parantumista, emme ole kerjäämässä!
Meidän tulee selvittää, mitä Jumala haluaa tehdä.
Kun olemme vakuuttuneita Jumalan tahdosta parantaa meidät, -
voimme heittää kerjäläisviittamme rohkeasti sivuun, ja -
vastaanottaa sen, mitä Jumala on meille tarjoamassa.
Miehen tultua paikalle, Jeesus esittää kiinnostavan kysymyksen.
Luen uudestaan jakeen 51: "Ja Jeesus puhutteli häntä sanoen: -
'Mitä tahdot, että minä sinulle tekisin?'
Niin sokea sanoi hänelle: Rabbuuni, että saisin näköni jälleen'."
Joku voisi ihmetellen kysyä - eikö Jeesus nähnyt miehen olevan sokea?
Toisen evankeliumin mukaan miestä jopa talutettiin Jeesuksen luo.
Eli Jeesus näki miehen olevan sokea, mutta silti hän kysyi näin.
Olen rukoillut pyörätuolissa istuvan ihmisen pyynnöstä, -
että hän parantuisi vilustumisestaan.
Rukoilimme, Jumala kosketti häntä ja niin hänen kipunsa katosivat.
Kysyt: "Miksi et rukoillut, että hän voisi nousta pyörätuolistaan?"
Koska hän halusi muuta. Eli tärkeä kysymys on: Mitä sinä haluat?
Eikä vain se, mitä haluat - vaan mitä olet valmis uskomaan?
Mitä haluat itsellesi tapahtuvan? Jumala loi meille vapaan tahdon.
Joskus kysytään, miksi Jumala loi hyvän- ja pahantiedon puun?
Siitähän seurasi vain ongelmia, kuten synnit ja muuta...
Jumala halusi Häntä tietoisesti ja vapaatahtoisesti seuraavan ihmisen.
Mutta valitettavasti sitä varten tuli olla myös toinen vaihtoehto, -
eli mahdollisuus valita jokin oma tie Jumalan seuraamisen sijaan.
Oma valintamme on myös se, että itse haluamme parantua.
Olin kerran kurjassa tilanteessa rukoillessani erään sairaan edestä.
Hänellä oli mm. pahat ongelmat liikkumisessa - ja invaliditeetti.
Rukoillessani hänen kanssaan kävi ilmi, ettei hän halunnut parantua.
Mikäli hän olisi parantunut, olisi hän samalla -
menettänyt valtion sairauden vuoksi hänelle myöntämän avustuksen.
Hän oli siitä niin riippuvainen, ettei siksi halunnut saada apua.
Hän oli valmis jatkamaan elämäänsä sairaana, olihan se "mukavampaa".
Kuulostaahan se omituiselta, mutta välillä ihmiset muuttuvat -
niin riippuvaisiksi vallitsevista olosuhteista, etteivät tahdo apua.
He saattavat antaa vaikutelman olevansa apua vailla, mutta -
tosiasiassa he haluavat riippua kiinni saamissaan avustuksissa.
Sairaan tulee omata TAHTO parantua, se on erittäin tärkeätä!
Kyse ei ole vain toiveesta, tai siitä että olisihan se kivaa...
Bartimeuksen kohdalla näemme, että hän todellakin tahtoi parantua.
Peräänantamattomasti hän huusi: "Daavidin poika, armahda minua".
Joku auttoi hänet Jeesuksen luo, ja Jeesuksen kysyessä: -
"Mitä tahdot, että minä sinulle tekisin?" - hän tiesi, mitä tahtoi!
Hän halusi saada jälleen näkönsä, jonka oli joskus menettänyt.
Jakeessa 52 Jeesus sanoo: "Mene, sinun uskosi on sinut pelastanut".
Joidenkin käännösten mukaan: "Mene, sinun uskosi on sinut parantanut".
"Ja kohta hän sai näkönsä ja seurasi häntä tiellä."
Mieti tätä, kun kysyn: Miksi sokea Bartimeus sai näkönsä jälleen?
Vastaus tähän kysymykseen löytyy samasta Raamatun kohdasta.
Jeesus itse sen sanoo: "Mene, sinun uskosi on sinut pelastanut".
Eli: SINUN USKOSI paransi sinut!
Jeesus painottaa jälleen uskomme tärkeyttä parantumisen yhteydessä.
Miksi hän parantui? Siksi, että hän parantui oman uskonsa kautta.
Miten uskon saa? Samoin keinoin kun sokea Bartimeuskin!
Kuulemalla Jumalan Sanaa, lukien Sanaa sitä mieleen painaen, -
puhuen siitä... Miten niin puhuen? Sokean huuto oli hänen puhettaan.
"Jeesus, Daavidin poika, armahda minua". Hän huusi näin - ja uskoi.
Ja tartuttuaan siihen hetkeen, hän sai kokea ihmeen!
" '..sinun uskosi on sinut pelastanut'.
Ja kohta hän sai näkönsä ja seurasi häntä tiellä."
Mielenkiintoinen jae löytyy kohdasta Luuk. 18:43, eli: -
"Ja heti hän sai näkönsä ja seurasi häntä ylistäen Jumalaa.."
Tärkeintä on antaa kaikki ihmeisiin liittyvä kunnia vain Jumalalle!
Parantumiskoulussamme käy toisinaan mm. eräs nainen -
kiitellen minua puheista ja muusta. Sanon hänelle aina, että -
kunnia kuuluu vain Jumalalle!
Olen välillä pohtinut, että minähän opetan ja luen Jumalan Sanaa...
Mutta koska Jumala on antanut meille sielun ja hengen, -
kuuluu Hänelle kunnia siitäkin, että ylipäätään pystyn lukemaan.
Jumala on kaiken sen takana, mitä meillä on ja mitä saamme käyttää.
Meillä ei ole perustetta korostaa ihaillen omia aikaansaannoksiamme!
Meidän tulee tehdä osuutemme, mutta sitä varten -
Jumala antaa meille voiman, armon, viisauden ja tietoisuuden.
Kun arvostamme tätä, saamme nähdä näiden lisääntyvän elämässämme.
Sokean Bartimeuksen lisäksi, kaikki kansa kiitti Jumalaa.
Huomaa, että hei eivät kiittäneet suoraan Jeesusta, sillä -
tässä yhteydessä Jeesus olikin Jumalan renki ja saarnaaja.
Kunnia syntyneistä ihmeistä ei kuulu saarnaajalle.
Rukoiltuani ihmisten puolesta, jotkut ovat tarjonneet jopa rahaa.
Olen kieltäytynyt, sillä se ei ole hyväksyttävää.
Voimme jakaa siunauksia ihmisille, -
mutta parantumiseen ei ikinä kuulu raha.
Se ei ole ostettavissa, sillä se on Jumalan antama lahja.
Kerrataan vielä asiat - eli miksi sokea Bartimeus parantui.
Mitä hän teki - ja mitä sinäkin voit tehdä parantuaksesi?
Ensimmäinen asia oli usko, jonka hän sai kuultuaan Jumalan Sanaa.
Hän uskoi Jeesuksen armahdukseen.
Toiseksi on hyvä muistaa, että hän ei antanut tilaisuutensa mennä ohi.
Hän tarttui tilaisuuteen ja piti siitä kiinni. Hän ei luovuttanut, -
vaan jatkoi huutamista, vaikka hänet yritettiin vaientaa.
Tämä oli hänen mahdollisuutensa, joten hän tarttui siihen kiinni.
Lisäksi hän tiesi Jeesuksen olevan Messias, eli -
Jumalan voideltu, jonka päällä lepää Jumalan Voima, ja että -
hän julistaa Jumalan Sanaa, jonka kautta Jumala parantaa.
Peräänantamattomuus on erittäin tärkeätä! Ei pidä luovuttaa, -
vaikka tuloksia tai muutoksia ei näkyisikään ihan heti.
Jos puolestasi on rukoiltu kerran tai enemmän - älä vaan luovuta!
Ota Jumalan Sana eteesi ja tutki, sillä Sanan mukaan - se toimii!
Tartu siihen kiinni ja näe, kuinka tuloksia alkaa syntyä.
Sokea Bartimeuskin teki niin, ja se johti tulokseen.
Hän ei ripustautunut menneisyyteen, vaan suuntasi kohti määränpäätään.
Jeesuksen kysyessä: "Mitä tahdot, että minä sinulle tekisin?", -
hän sanoi: "että saisin näköni jälleen". Jeesus vastasi: -
"..uskosi on sinut pelastanut". Sinun uskosi on pelastava sinut.
Sinä joka seuraat tätä lähetystä, ota oma usko käyttöösi nyt.
Tartu Jumalan Sanaan ja ota vastaan parantuminen, jonka Jumala tarjoaa.
Jumalan Sanan mukaan -
"He panevat kätensä sairasten päälle, ja ne tulevat terveiksi."
Sinä joka uskot siellä ruudun toisella puolella, ota kätesi ja -
laita ne kehollesi kun rukoilemme: Isä, kiitän siitä, että -
Voimasi siirtyy näihin ihmisiin, jotka laittavat kädet keholleen -
uskoen, että Voimasi parantaa heidät. Jeesuksen nimessä, -
käsken kipujen ja sairauksien kadota heidän ruumiistaan!
Kiitos Isä, että uudistat heidät päästä varpaisiin.
Jeesuksen nimessä, julistan parantumista ja uudistumista -
jokaiselle, joka uskossa laittoi kätensä päälleen.
Isä, kiitän parantumisista, elämänmuutoksista ja ratkaisuista.
Jeesuksen nimessä, Aamen. Kiitos Jumalalle, joka on hyvä.
Jumala haluaa sinun voivan olla terve. Ole siunattu ja ole vahva!
Tallinnan Hoosianna-seurakunnan Parantumiskoulu
Suomennos: Irene Tarkka