PARANTUMISKOULU
KYMMENEN SPITAALISTA
Hei. Tämä on Parantumiskoulu - ja minä olen pastori Jaanus Ringmäe.
Olen käynyt läpi erilaisia parantumiskertomuksia, -
joissa Jeesus parantaa sairaita. Niistä selviää yksityiskohtaisesti, -
mitä ihmiset tekivät parantuakseen, ja mitä Jeesus heille vastasi.
Tutkin näitä kertomuksia, -
jotta kuunnellessasi niitä keskittyneesti, myös sinä -
löytäisit tien omaan paranemiseesi.
Monissa luvuissa toistuvat ne tärkeimmät periaatteet, joita -
tulee ehdottomasti käyttää omassa elämässään, mikäli haluaa tuloksia.
Seuraavaksi syvennyn kertomukseen kymmenestä spitaalisesta.
KYMMENEN SPITAALISTA
Eli kymmenen spitaalisen parantuminen - Luuk. 17:11-19.
"Matkallaan kohti Jerusalemia -
Jeesus kulki Samarian ja Galilean rajaseudulla.
Kun hän oli tulossa erääseen kylään, häntä vastaan tuli kymmenen -
spitaalista miestä. Nämä pysähtyivät matkan päähän
ja huusivat: "Jeesus, opettaja, armahda meitä!"
Nähdessään miehet Jeesus sanoi heille: "Menkää näyttämään -
itsenne papeille." Mennessään he puhdistuivat.
Huomattuaan parantuneensa yksi heistä kääntyi takaisin.
Hän ylisti Jumalaa suureen ääneen,
lankesi maahan Jeesuksen jalkojen juureen ja kiitti häntä.
Tämä mies oli samarialainen.
Jeesus kysyi: "Eivätkö kaikki kymmenen puhdistuneet?
Missä ne yhdeksän muuta ovat?
Tämä muukalainenko on heistä ainoa, joka palasi ylistämään Jumalaa?"
Ja hän sanoi miehelle: "Nouse ja mene. Uskosi on pelastanut sinut."
Käyn läpi tämän luvun tärkeimmät periaatteet siitä, -
mitä tarvittiin näiden kymmenen spitaalisen parantumiseen.
Ensimmäinen huomioitava periaate on tämä: -
Älä anna esteiden pysäyttää!
ÄLÄ ANNA ESTEIDEN PYSÄYTTÄÄ
Syy tämän periaatteen esille nostamiseen näkyy selvästi.
Kohdatessaan Jeesuksen, spitaaliset jäävät vähän kauemmaksi seisomaan.
Miksi he tekivät niin?
Vanhan Testamentin aikaan oli selkeät määräykset siitä, -
että spitaalia sairastavat eivät saaneet olla terveiden joukossa.
Jos he silti liikkuivat terveiden seassa, koski heitä tietyt määräykset.
3. Moos. 13:45-46 sanoo näin: "Spitaalitautia sairastavan tulee -
käyttää repaleisia vaatteita, pitää hiuksensa hajallaan ja -
kasvojensa alaosa peitettynä sekä huutaa: 'Saastainen, saastainen!'
Niin kauan kuin hän potee tautiaan, hän pysyy saastaisena.
Hänen on asuttava erillään leirin ulkopuolella."
Eli heidän ei annettu olla toisten ihmisten joukossa.
Sairaus oli tarttuva, ja siksi sitä sairastava ihminen eristettiin.
Nämä kymmenen spitaalista olivat kuulleet Jeesuksesta ja halusivat -
kaikesta huolimatta löytää apua, antamatta minkään heitä estää...
Vaikka olivatkin pienen matkan päässä, alkoivat he huutamaan.
He pysähtyivät hieman etäämmälle, ja Luuk. 17:13 kertoo siitä näin: -
"ja huusivat: 'Jeesus, opettaja, armahda meitä!' "
Tämä tärkeä kohta onkin seuraava, jonka haluan kirjata muistiin.
Eli he uskoivat Jeesuksen armoon.
HE USKOIVAT JEESUKSEN ARMOON
Entä mitä heidän uskonsa Jeesuksen armoon tarkoittaa?
Tässä kerrotaan heidän huutaneen: "Jeesus, opettaja, armahda meitä!"
Ihmiset eivät useinkaan yhdistä armoa parantumiseen.
Yleensä he yhdistävät armon syntien anteeksiantamiseen.
Tehtyään väärää, ihminen tarvitsee armahduksen välttyäkseen tuomiolta.
Mutta näemme tässä, että armahdus on yhteydessä myös parantumiseen.
Jeesuksen armahdettua ihmisiä, he samalla myös paranivat.
Voimme rinnastaa armahtamisen Jumalan myötätuntoon ja rakkauteen.
Jumalaa motivoi myötätunto ja armo ihmisiä kohtaan, -
ja siihen nämä miehet uskoivat.
Sen he mainitsivat ensimmäiseksi tullessaan Jeesuksen luo.
Parantamisen sijaan, he pyytävät armahdusta.
He tietävät Jumalan parantavan, koska Hän on laupias Jumala.
Kannattaa siis muistaa, että Jumala haluaa parantaa sinutkin, -
sillä Hän on täynnä armoa ja myötätuntoa.
Nämä spitaaliset tiesivät sen, ja sinunkin tulee se tietää.
He siis huutavat: "Jeesus, opettaja, armahda meitä!"
Nähdessään miehet, Jeesus lausuu heille mielenkiintoisen asian, -
eli "... Menkää näyttämään itsenne papeille."
Kirjoitetaan tämäkin ylös, mutta liitetään siihen myös kysymys -
"Mitä tarkoittaa?"
MITÄ TARKOITTAA - MENKÄÄ NÄYTTÄMÄÄN ITSENNE PAPEILLE?
Raamattua lukiessamme, on viisasta tutustua myös asioiden taustoihin.
Milloin spitaalisten tuli Raamatun mukaan näyttää itsensä papeille?
Tähän liittyvät periaatteet löytyvät Vanhasta Testamentista.
3. Moos. 14:2 kuuluu näin: -
"Tämä on spitaalisen puhtaaksi julistamista koskeva laki..."
Eli tämä laki koski spitaalisen julistamista terveeksi.
Jatkuu: "Spitaalia sairastanut on vietävä papin tarkastettavaksi."
Tässä tapauksessa miehet olivat parantuneet.
Sen seurauksena heidän piti mennä papin luo, jotta tämä voisi suorittaa -
lain edellyttämät toimet, sekä julistaa heidät myös henkisesti puhtaiksi.
Se mitä Jeesus sanoo, tarkoittaa: -
"Olette terveitä, menkää näyttämään itsenne papille, -
jotta pappi voi julistaa teidät myös puhtaiksi." Luimme jo, -
kuinka spitaalisten piti huutaa kuvaten itseään saastaiseksi.
Julistaessaan heidät terveiksi Jeesus toimii tosi omaperäisesti -
sillä samaan aikaan miehillä on edelleen spitaali, jonka voi nähdä.
Sairaus näkyy heidän kehostaan muiden oireiden lisäksi, mutta -
Jeesuksen mukaan he ovat terveitä! Siksi hän kehottaa heitä menemään -
pappien luokse näyttämään itsensä. Niin oli määrä tehdä, mutta -
vasta sinä päivänä, kun sairas oli puhdistunut spitaalistansa.
Jeesuksen tapa puhua on hyvin mielenkiintoinen, sillä -
hän puhuu näkymättömistä asioista ikään kuin ne olisivat todellisia.
Edellisessä jaksossa käsittelin kertomusta, jossa Jeesus -
sanoi halvaantuneelle: "Nouse, ota vuoteesi ja mene kotiin."
Eli Jeesus käski tekemään jotain, mikä oli aiemmin ollut mahdotonta.
Hän puhuikin täysin, kuten terveille puhutaan: "Nouse..."
Kehottaessaan spitaalisia näyttämään itsensä papeille, -
myös tässä Jeesus puhuu kuten täysin terveille puhutaan.
Näin Jumala toimii! Hän puhuu uskossa meille asioista, -
jotka ovat todellisia, mutta joita emme vielä näe tai tunne.
Tuttu Raamatun kohta sanoo: -
"...hänen haavansa ovat teidät parantaneet." (1. Piet. 2:24)
Moni kysyy: "Miten parantaneet? Minähän olen koko aika sairas!"
Jumala on julistanut terveyden kuuluvan sinulle. Se on jo sinun!
Samalla tavalla Jeesus näkee tässä asian uskossa ja siksi sanoo: -
"Olette terveitä, menkää näyttämään itsenne papeille..."
Tuohon aikaan ihmiset tunsivat Jumalan sanaa hyvin, sillä -
heidän tuli jatkuvasti tutkia sitä opetellen Jumalan sanaa jopa ulkoa.
Jeesuksen sanojen jälkeen, spitaaliset ymmärtävät asian ja -
näemme, kuinka he alkavat toimia uskoen Jeesuksen näihin sanoihin: -
"...menkää näyttämään itsenne papeille..."
Kirjataan ylös, että he toimivat uskossa Jeesuksen sanaan.
HE TOIMIVAT USKOSSA
Eli he toimivat uskoen Jeesuksen sanaan.
Sinäkin voit toimia uskossa Jumalan sanaan.
Voit kiittää Jumalaa siitä, että Hän sanansa koskevat myös sinua.
Eli Pietarin kirjeen mukaan: Hänen haavansa on sinut parantanut.
Voit rohkeasti puhua asiasta ja kiittää Jumalaa siitä, vaikka -
et vielä tunne tai näekään sitä. Jeesus kehotti spitaalisia -
näyttämään itsensä papeille, koska he olivat jo terveitä.
Myös sinä voit uskoa näin! Se ei ole totuuden kieltämistä eikä kuvittelua, -
vaan uskoa Jumalan sanaan riippumatta siitä, mitä tunnet tai näet.
Sitten spitaaliset lähtivät, koska he uskoivat Jeesuksen sanoihin.
Tässä sanotaan: "Mennessään he puhdistuivat."
Tässä pääsemmekin tämän luvun seuraavaan periaatteeseen, eli -
siihen, että heidän parantumisensa ei tapahtunut heti. Kirjaan ylös...
HE EIVÄT PARANTUNEET HETI
He eivät siis parantuneet heti, ja tähän asiaan jotkut kompastuvatkin.
Ihmiset aina odottavat ihmeiden tapahtuvan silmänräpäyksessä.
Päätöksemme uskoa sillä tietyllä hetkellä, on oleellisen tärkeätä.
Mutta välillä paraneminen voi edetä vähän hitaammin - askel alkeleelta.
Jeesus kehottaa menemään pappien luo, ja niin miehet lähtevät.
Tässä sanotaan: "Mennessään he puhdistuivat."
Yksi heistä tuli takaisin ylistäen Jumalaa.
Luultavasti he olivat ehtineet jo aika pitkälle, sillä muuten hän -
olisi voinut vain huutaa: "Katso Jeesus! Olen parantunut!"
Vähän pidemmän matkan he olivat jo kulkeneet matkalla pappien luo.
Matkan pituudesta ja kestosta emme tiedä, mutta -
se on voinut kestää monta tuntia, sillä he olivat edelleen matkalla.
Silloin ihme syntyi ja muuttui näkyväksi!
Jeesus oli kehottanut heitä mene- mään näyttämään itsensä papeille, -
koska he olivat terveitä.
He uskoivat Jeesusta, ja niin heidän matkatessaan - ihme syntyi.
Eli tartumme Jumalan sanaan ja päätämme uskoa siihen, mutta -
yleensä sen muuttuminen todellisuudeksi ei tapahdu heti.
Uskoa tulee edelleen, vaikka tulos ei vielä olisi nähtävissä.
Jumalan sana on totuus johon voimme tukeutua, -
vaikka se muuttuisikin todellisuudeksi vasta myöhemmin.
Ihmiset miettivät usein pakonomaisesti vain sitä, -
milloin särky ja sairaus katoavat. Mutta paljon tärkeämpää on -
uskoa ja pitää kiinni siitä, mitä Jumala on meille sanassaan puhunut.
Nämä spitaaliset tekivät niin, eli toimivat Jeesuksen sanan mukaan.
On erittäin tärkeätä pysyä jatkuvasti kiinni Jumalan sanassa -
ja edetä toimien sen mukaisesti.
Spitaaliset eivät parantuneet heti, vaikka seurasivat Jumalan sanaa.
Älä sinäkään luovuta, vaikka ihme ei syntyisikään ihan pikaisesti.
Seuraava periaate on: Anna aina kunnia Jumalalle!
ANNA KUNNIA JUMALALLE
Tämä koskee meitäkin, jotka jaamme ja saarnaamme Jumalan sanaa.
Emme koskaan saa ottaa kunniaa itsellemme!
Luokseni on joskus tullut ihmisiä puhuen suunnilleen näin: -
"Kun viimeksi olin täällä, rukoilit puolestani ja paransit minut."
Pysäytän sen puheen heti ja sanon, että Jumala paransi - en minä.
Ihmiset unohtavat sen, ja kääntävät katseensa siihen ihmiseen, -
jonka kautta se tapahtui - ehkä saarnaajaan tai esirukoilijaan...
He unohtavat ainoastaan Jumalan olleen heidän parantajansa.
Katsotaan kohtaa Ps. 103:1-3, jossa Daavid kiittää ja ylistää Jumalaa.
Hän puhuu tässä Pyhän Hengen innoittamana myös terveydestä: -
"Ylistä Herraa, minun sieluni, ja kaikki mitä minussa on, -
ylistä hänen pyhää nimeän. Ylistä Herraa, minun sieluni, -
älä unohda, mitä hyvää hän on sinulle tehnyt.
Hän antaa anteeksi kaikki syntini ja parantaa kaikki sairauteni."
Näemme, kuinka Daavid antaa kunnian Jumalalle, -
koska Hän parantaa kaikki hänen sairautensa.
Kertomuksen spitaalitautiset olivat siis parantuneet matkalla.
Kymmenestä parantuneesta, vain yksi palasi takaisin.
Luuk. 17:15 sanoo näin: -
"Huomattuaan parantuneensa yksi heistä kääntyi takaisin.
Hän ylisti Jumalaa suureen ääneen."
Meidänkin kannattaa muistaa, ettei riemuiten iloitsemisessa, -
eikä Jumalan suureen ääneen ylistämisessä ole mitään väärää.
Se ei ole omituista - vaan osoitus suuresta kiitollisuudestamme!
Toisinaan voi seurakunnassa aiheuttaa hämminkiä se, -
jos joku kovaäänisesti ja innosta riemuiten kiittää Jumalaa.
Mutta kun jalkapallo-ottelussa huudetaan, se ei olekaan ongelma.
Seurakunnan pitäisi olla paikka jossa emme metelöi, vaan -
jossa iloiten ylistämme Jumalaa Häneltä saamastamme hyvästä.
Yksi miehistä ymmärsi, keneltä oli paranemisen lahjana saanut.
Mielenkiintoista on se, että mies oli samarialainen, -
joka ei ehkä aina ollut samalla aaltopituudella kuin juutalaiset.
Silti hän ymmärsi antaa kunnian hänet parantaneelle Jumalalle.
Eli "Hän ylisti Jumalaa suureen ääneen, lankesi maahan -
Jeesuksen jalkojen juureen ja kiitti häntä."
Eli siinä tilanteessa hän osoitti kiitoksensa myös Jeesukselle.
"Jeesus kysyi: 'Eivätkö kaikki kymmenen puhdistuneet?
Missä ne yhdeksän muuta ovat? Tämä muukalainenko on heistä ainoa, -
joka palasi ylistämään Jumalaa?' Ja hän sanoi miehelle: -
'Nouse ja mene. Uskosi on pelastanut sinut'."
Nyt kysyn: Mistä Jeesus tiesi niiden yhdeksän muun parantuneen?
Joku voisi ajatella, että ehkäpä Jumala ilmoitti sen hänelle...
EI. Hänhän oli sanonut: "Menkää näyttämään itsenne papeille."
Hän sanoi näin, koska tiesi asian olevan jo "tehty ja valmis".
Ja koska miehet toimivat saamansa ohjeen mukaan, he myös paranivat.
Voimme aina luottaa Jumalan sanaan ja siihen, että se -
täyttää sen tehtävän, mitä varten se on lähetetty.
Emme saa lähestyä Jumalan sanaa epäluuloisena epäillen...
Meidän tulee sanoa: "Jumala, olet näin sanonut ja seisot sen takana".
Koska Jumalan sanan mukaan Hän ei voi valehdella - niin se myös on!
Jeesus luotti siihen, että kun hänen sanansa vastaavat ja -
ovat sopusoinnussa Jumalan sanan kanssa, ne muuttuvat todeksi.
Kertomus on hieman surullinen.
En usko sen olleen sattumaa, että kymmenestä vain yksi -
olisi ollut kiitollinen Jumalalle siitä, mitä Hän oli tehnyt.
Kristittyinä meidän tulee pyrkiä aina olemaan kiitollisia Jumalalle.
Sen ei pidä rajoittua sunnuntaisiin kiitos- ja ylistyslauluihimme.
Kiitollisuuden pitäisi näkyä meidän jokapäiväisessä elämässämme ja -
kaikissa arkisissakin tilanteissa, joista aina tulee kiittää Jumalaa.
Tämän maailman käyttäessä karkeita ja vulgäärejä sanoja, -
miksi me emme kiittäisi Jumalaa Hänen ihmeellisistä teoistaan!
Nämä muut kiittävät valitettavasti omaa jumalaansa, mutta -
meidän tulee kiittää oikeaa, todellista Jumalaamme, joka -
tekee suuria asioita elämässämme. Meidän tulee jatkuvasti kiittää -
siitä, mitä Jumala on tehnyt ja mitä Hän tulee tekemään.
Apostolien teoissa he kiittävät jopa hengitysilmasta. En tiedä, -
kiittävätkö kristityt mielestään itsestään selvistä asioista.
Kiitollisuus auttaa meitä vaalimaan Jumalalta saamiamme lahjoja.
Kiitollisuus Jumalalle, joka on hyvä, antelias ja armollinen.
Haluan taas tehdä loppuyhteenvedon lukemastamme kertomuksesta.
Kymmenen spitalitautista näkivät Jeesuksen. He alkoivat huutamaan -
armollisen Jeesuksen puoleen, jonka jälkeen he saivat kokea ihmeen.
Sinäkin voit tänään kääntyä armollisen Jumalan puoleen.
Hän on sitä sinulle aivan samoin, kuin Hän oli kertomuksen miehille.
Voi olla, ettei sinun sairautesi ole yhtä vakava kuin spitaali, -
mutta olipa sairautesi tai tilanteesi mikä tahansa, -
voit kääntyä Jumalan puoleen, jotta Hän voi osoittaa sinulle -
myötätuntoaan ja rakkauttaan, sillä juuri sen Hän haluaa tehdä.
Spitaaliset uskoivat Jeesuksen haluun armahtaa ja parantaa heidät.
Olen lähetysten lopussa rukoillut, ja nyt haluan rukoilla kanssasi, -
jotta voisit saada apua ja parantua. Koska olet nyt tässä, -
voit uskossa rukoilla kanssani ja pyytää Jumalan voiman kosketusta.
Voit laittaa kätesi sairaan kohdan päälle tai muuten vaan keholle.
Rukoile kanssani ja usko Jumalan voiman koskettavan missä oletkaan.
Isä, rukoilen että parantava voimasi koskettaa näitä ihmisiä -
uudistaen heidän kehonsa, poistaen kaikki säryt.
Ongelmat ja sairaudet kadotkoon heidän kehoistansa!
Anna parantavan voimasi koskettaa heitä.
Kiitän Isä parantumisista ja uudistumisista, -
muuttumisista, ihmeistä ja elämänmuutoksista.
Ota Jumalan parantava voima vastaan.
Jos et näekään muutosta vielä, ala silti kiittämään Jumalaa, -
sillä Jumala on parantajasi! Hän on antelias, armollinen ja väkevä.
Ylistäkäämme ja kunnioittakaamme Jumalaa jatkuvasti ja joka päivä.
Ole siunattu. Ensi kertaan.
Tallinnan Hoosianna-seurakunnan parantumiskoulu
Suomennos: Irene Tarkka