PARANTUMISKOULU Kuinka käyttää uskoa?
Hei, ja tervetuloa seuraamaan Parantumiskoulun lähetystä.
Olen useissa jaksoissa käsitellyt eri parantumisiin liittyvää uskoa.
Kaikissa on ollut nähtävillä yksi yhteinen nimittäjä, eli usko.
Jeesuksen parantaessa ihmisen, mainitsee Hän aina uskon tärkeyden.
Hän sanoo: "Uskosi on sinut pelastanut..., tapahtukoon -
teille uskonne mukaan, tai kaikki on mahdollista sille, joka uskoo".
Jeesus painottaa uskon merkitystä, joten tehkäämme siksi samoin.
Välillä ihmisiä vaivaa paranemiseen liittyvän uskon korostaminen.
Raamatun ja Jeesuksen opetukset asiasta ovat heille ehkä vieraita.
Ihmisten tullessa Jeesuksen luo Hän usein kysyy heiltä: -
"Uskotko, että voin parantaa?"
Tätä Hän kysyi kahdelta sokealta, jotka vastasivat: "Kyllä, Herra!"
He saivat näkönsä, sillä Jeesus sanoi: "Tapahtukoon kuten uskotte".
Eli heidän uskonsa vaikutti suoraan heidän paranemiseensa.
Jumala antaa uusille kristityille eräänlaisen "uskon alkupakkauksen".
Luen Raamatusta kohdan, josta se ilmenee.
Room. 12:3 kuuluu näin: -
"Sillä sen armon kautta, mikä minulle on annettu, -
minä sanon teille jokaiselle, ettei tule ajatella itsestänsä enempää, -
kuin ajatella sopii, vaan ajatella kohtuullisesti, -
sen uskonmäärän mukaan, minkä Jumala on kullekin suonut."
Kirjataan ylös tämänpäiväinen aiheemme, josta kerron kohta lisää.
Puhun siitä, kuinka uskomme kasvaa.
USKO KASVAA!
Aluksi kannattaa muistaa, että kaikilla on tietty uskonmäärä, -
Jumalan antama "aloitusmateriaali", jota Hän haluaa sinun käyttävän.
Eli kun alat käyttämään uskoasi, uskonmääräsi kasvaa ja kehittyy.
Lihaksemme toimivat samoin, kuten ehkä kuntosalilla käyneenä tiedät.
Minäkin olen käynyt kuntosalilla. Aluksi nostin rinnalta n. 40 kg.
Jonkin aikaa harjoiteltuani, nostin jo 50 kg monta kertaa peräkkäin...
Jos olisin harjoitellut lisää, ehkä olisin päässyt vieläkin pidemmälle.
Kun harjoitamme jotakin, voimavaramme kasvavat.
Usko toimii samoin. Käyttäessämme uskoamme, se alkaa kasvaa.
Edellisessä jaksossa puhuin Pietarin heikosta uskosta.
Pietari näki Jeesuksen kävelevän veden päällä. Sen nähdessään -
Pietari pyysi Jeesusta käskemään myös häntä veden päälle kävelemään.
Pietari astui veneestä ja käveli veden päällä.
Mutta kun hän näki, kuinka tuuli, hän pelästyi ja rupesi vajoamaan.
Niin Jeesus auttoi häntä ja sanoi: "Sinä vähäuskoinen, miksi epäilit?"
Pietarin heikko usko kiinnittyi siihen, minkä -
hän saattoi omin silmin nähdä ja fyysisesti tuntea.
Kokoajan ongelmiaan, oireitaan ja vaikeuksiaan vatvovien -
usko ei usein pääse vahvistumaan.
Jotkut kertovat minullekin täsmällisistä diagnooseistaan ja -
siitä, kuinka heidän sairautensa on parantumaton ja jne...
Lääkärin vastaanotolla käynti ja diagnoosin saanti eivät ole väärin.
Mutta suumme tulee puhua siitä, mitä Jumalan sana asiasta sanoo.
Jeesus sanoi Pietarillekin, että "Tule".
Hän olisi voinut kävellä veden päällä, mutta pelästyikin laineita.
Tosin laineiden päällä kävely on yhtä vaikeata kuin ilman laineita.
Pelon vallassa oleva ihminen ei usein käyttäydy järkevästi.
Meidän ei pidä lannistua olosuhteista ja sairausoireista, -
mutta miten voimme välttyä siltä?
Paneutumalla Jumalan sanaan runsaasti, -
jotta sana nousisi sekä ajatuksiimme että huulillemme.
Niin uskomme kasvaa ja ja saa myös rohkaisua.
Siirrytään heikkouskoisen ihmisen sijaan katsomaan vahvauskoista -
nähdäksemme, kuinka nämä eroavat toisistaan.
Katsotaan kohtaa Matt. 8:5-13.
"Ja kun hän saapui Kapernaumiin, tuli hänen luokseen sadanpäämies -
...ja sanoi: 'Herra... palvelijani makaa kotona halvattuna ja on -
kovissa vaivoissa'. Hän sanoi hänelle: 'Minä tulen ja parannan..'
Mutta sadanpäämies...sanoi: 'Herra, en minä ole sen arvoinen, että -
tulisit minun kattoni alle; vaan sano ainoastaan sana, -
niin minun palvelijani paranee.
Sillä minä itsekin olen toisen vallan alainen -
ja minulla on sotamiehiä käskyni alaisina'...
Tämän kuultuaan Jeesus ihmetteli ja sanoi niille, jotka -
häntä seurasivat: 'Totisesti minä sanon teille: en ole kenelläkään -
Israelissa löytänyt näin suurta uskoa. Ja minä sanon teille: -
...monet tulevat idästä ja lännestä... Mutta -
valtakunnan lapset heitetään ulos pimeyteen; siellä on oleva itku -
ja hammasten kiristys.' Ja Jeesus sanoi sadanpäämiehelle: 'Mene.
Niinkuin sinä uskot, niin sinulle tapahtukoon.' Ja palvelija parani."
Kirjaan jälleen ylös tämän oleellisen kohdan eli suuri usko.
SUURI USKO
Tästä voimme päätellä, että koska usko voi olla heikkoa tai suurta, -
uskoa voidaan myös mitata.
Kuinka uskoa sitten mitataan?
Helpoiten uskon määrän voi nähdä kyseisen ihmisen käyttäytymisestä.
Käyttäytymisestä ja sanoista saa selkeän kuvan uskon määrästä.
Mutta tehtävämme on mitata vain oman uskomme määrää, ei toisten...
Jeesuksen tullessa Kapernaumiin, tulee sadanpäämies hänen luokseen.
Hän kertoo Jeesukselle suurissa tuskissa olevasta palvelijastaan.
Jeesus tarjoutuu heti parantamaan hänet. Mutta sadanpäämies sanoo: -
"Herra, en minä ole sen arvoinen, että tulisit minun kattoni alle..."
Moni kyselee, pitäisikö meidänkin asenteemme olla yhtä nöyrä...
Mutta Raamattua lukiessamme tulee muistaa katsoa myös asiayhteyttä.
Tämä sadanpäämies ei uskonut siihen Jumalaan, jota Jeesus edusti.
Hän ei ollut juutalainen, eikä häntä sitonut Vanha liittokaan.
Siksi hän sanoi: "...en minä ole sen arvoinen, että tulisit..."
Me olemme Jumalan lapsia, joten meidän ei pidä suhtautua näin.
Mutta mitä meidän kannattaa tästä oppia on se, kuinka -
hän tiesi oman tilanteensa ja ymmärsi oman suhteensa Jumalaan.
Myös meidän tulee tietää, mikä on tilanteemme ja suhteemme Jumalaan.
Olemme Jumalan lapsia. Jumala rakastaa meitä ja välittää meistä.
Voimme rohkeasti rukoilla Jumalaa Hänen lupauksiinsa luottaen.
Näin ollen meidän ei tarvitse sanoa olevamme jotenkin arvottomia!
Meidän tulee tietää, mitä lahjoja Jumala on meille armosta antanut.
Ja jatkuu: "..sano ainoastaan sana, niin minun palvelijani paranee."
Eli suurelle uskolle on ominaista, että lausuttu Jumalan Sana riittää.
Hän selittää 9. jakeessa: -
"Sillä minä itsekin olen toisen vallan alainen, ja minulla on -
sotamiehiä käskyni alaisina, ja minä sanon tälle: 'Mene', ja -
hän menee, ja toiselle: 'Tule', ja hän tulee, ja palvelijalleni: -
'Tee tämä', ja hän tekee." Jotta uskomme voisi olla suuri, -
meidän tulee itse alistua Jumalan säätämään lakiin.
Tätä mielenkiintoista aihetta kannattaa Raamatusta tutkia.
Jumala on asettanut paikalleen jumalalliset rakenteet.
Maailmassa vallitsee järjestys pelkän sekamelskan sijaan.
Jumala on asettanut valtioille johtajat, eli luonut sen systeemin.
Kun valtion lait ovat sopusoinnussa Jumalan lakien kanssa, -
tulee niitä lakeja noudattaa. Mutta on myös lakeja, jotka -
ovat Jumalan lakien vastaisia, ja niihin meidän ei pidä alistua.
Lakien noudattaessa Jumalan sanan periaatteita, tulee niihin alistua.
Toisaalta hän puhuu itseään vielä korkeammalla olevista ihmisistä.
Jokaisella meistä on yleensä esim. työpaikallamme -
Jumalan asettaman rakenteen mukaisia ihmisiä ja meitä -
ylemmällä tasolla työskenteleviä päälliköitä ja johtajia.
Myös heitä tulee totella, jos he toimivat Jumalan sanan mukaisesti.
Saadessamme heiltä käskyjä ja tehtäviä, meidän tulee alistua.
Miehen mielenlaatu oli juuri tämä. Hän alistui Jumalan järjestykseen -
alistumalla ihmisille, joiden valta ylsi häntä korkeammalle.
Hän käsitti Jeesuksen olevan Jumalan, Isän vallan ja lain alla.
Eli Jeesuksen käskiessä sairauksien poistua, niiden oli pakko poistua.
Tämä toimi samoin kuin hänen itsensä käskiessä sotamiehiään.
Hän ymmärtää näiden periaatteiden muistuttavan toisiaan, ja siksi -
hänelle riittää Jeesuksen lausuma sana palvelijan parantamiseksi.
Jos Jeesus sanoo ainoastaan sanan, se hänelle riittää.
Mies ei puhu mistään, mitä hän näkee, tuntee tai pelkää, vaan -
ainoastaan Jeesuksen lausumasta sanasta, joka tuo ratkaisun.
Suurelle uskolle on ominaista, että se uskoo Jumalan sanaan.
Tällainen usko ei nojaa tunteisiin eikä vain omin silmin nähtyyn.
Miten olikaan Pietarin laita? Hänen uskonsa nojasi -
laineisiin, jotka nähtyään hän alkoi epäillä ja vajota...
Mutta tämä mies sanoo: "...sano ainoastaan sana..." - se riittää.
Tähän suuntaan meidänkin tulee kasvaa, jotta olisimme -
uskossamme niin varmoja, että uskoisimme yksin Jumalan sanaan.
Päätämme uskoa Jumalan sanaan, eikä siihen vaikuta tunteet eikä muut...
Vahvalle uskolle on ominaista se, että se ei perustu vain nähtyyn -
eikä viidellä aistilla koettaviin asioihin.
Uskon määritelmäkin kuuluu näin: -
"Usko on luja luottamus siihen, mitä toivotaan, -
ojentautuminen sen mukaan, mikä ei näy."
Eli ojentaudumme kohti näkymätöntä...
Luemme Jumalan sanaa, eivätkä sen esiin tuomat asiat vielä näy.
Parantumisesi ja tilanteesi eivät näy tai muutu ehkä vielä tänään...
MUTTA. Jumalan sana lupaa, että sinä paranet ja asia järjestyy.
Jumala haluaa auttaa, ja kuultuasi Jumalan sanaa, voit sen myös uskoa.
Ja niin uskosi alkaa kasvaa.
Raamatusta näemme, että uskomme voi kasvaa.
Uskomme voi olla heikkoa, suurta tai vahvaa, joten -
meidän on mahdollista kasvattaa uskoa yhdeltä tasolta seuraavalle.
Jos vielä epäiletkin, tilanteesi ei ole toivoton, sillä voit kasvaa.
Tätä voi verrata lihaksiin. Jaksat nyt nostaa vain pieniä painoja.
Mutta treenaamalla, lihasten koko muuttuu. Näin käy uskonkin kanssa.
Ennemmin tai myöhemmin käy kuten lihastenkin, -
eli myös uskosi vahvistuu.
Sadanpäämiehellä oli suuri usko, joka nojasi vain Jumalan sanaan.
Katsotaan vielä: "Ja Jeesus sanoi sadanpäämiehelle: -
'Mene. Niinkuin sinä uskot, niin sinulle tapahtukoon.' -
Ja palvelija parani sillä hetkellä." Parantumisen perustana oli usko.
Hänelle tapahtui juuri niin, kuten hän oli uskonutkin.
Voimme korostaa uskon merkitystä, koska niin teki myös Jeesus.
Varataan aikaa ja annetaan Jumalan sanan kasvattaa uskoamme, -
joitta olisimme niitä, joiden heikko usko muuttuisi suureksi ja vahvaksi.
Jokaisen toiveena voisi olla tänään ehkä heikon uskon kasvattaminen -
niin suureksi, että lopulta uskoisi yksin Jumalan lausuttuun sanaankin.
Näin tapahtui sadanpäämiehelle, mutta jatketaan eteenpäin.
Puhumme uskon kasvamisesta. Oleellista on myös kysyä, -
kuinka uskoa tulee käyttää?
Kirjoitan jälleen muistiin, jotta asiat pysyisivät mielessämme.
KUINKA KASVATTAA USKOA?
Tähän liittyen löytyy jälleen hyvä Raamatun kohta, eli Ap.t. 14:7-10.
Se kertoo mm. Paavalin työstä.
"Ja siellä he julistivat evankeliumia. Ja Lystrassa oli mies... -
rampa äitinsä kohdusta saakka, eikä ollut koskaan kävellyt.
Hän kuunteli Paavalin puhetta.
Ja kun Paavali...näki hänellä olevan uskon...sanoi hän suurella äänellä: -
'Nouse pystyyn jaloillesi'. Ja hän kavahti ylös ja käveli."
Näemme tässä miehen, joka oli hervoton jaloistaan -
ja rampa ihan syntymästään saakka.
Kaikesta päätellen kyseessä oli kauan sairastanut, aikuinen mies.
Valitsin tähän alkuun jakeen 7 ihan tarkoituksella.
On hyvä katsoa jakeita myös ennen ja jälkeen varsinaista tekstiä, -
sillä kuten tässä, aina ne eivät ole johdonmukaisimmassa kohdassa.
He julistivat evankeliumia. Mutta miksi se tieto on tässä oleellinen?
Mies uskoi parantuvansa mutta mistä usko tuli? Hän kuuli evankeliumia.
Ja evankeliumi sisältää sanoman parantumisesta.
Mies istuu maassa ja kuulee Paavalin julistavan evankeliumia.
Paavali loi katseensa mieheen ja näki hänen uskovan parantumiseen.
Joku voi kysyä, mitä se Paavali oikein näki - sädekehän vai mitä..?
Useimmiten kyse on ihmisten asenteista ja suhtautumisista.
Kuinka he kuulevat Jumalan sanaa? Minkälaiset odotukset heillä on?
Joskus ihmiset ovat tuolin reunalla valmiina hyppäämään kohti ihmettä!
Tällä miehellä oli samantapainen asenne.
Luultavasti hänen silmänsä sädehtivät hänen odottaessaan -
kohta tapahtuvaa ihmettä, sillä Jumala halusi hänet parantaa!
Kuvitellaan tätä vielä. Rampa mies istuu maassa, uskoo parantuvansa -
mutta hän ei ole vielä terve - ja monien ihmisten tilanne on sama.
He uskovat paranemiseensa, mutta eivät ole vielä parantuneet. Miksi?
Tässä näemme vastauksen ja ratkaisun. Jae 10 jatkuu näin: -
"...sanoi hän suurella äänellä: 'Nouse pystyyn jaloillesi'.
Ja hän kavahti ylös ja käveli."
Kun sinulla on usko, ja jos haluat uskoasi kasvattaa, -
sitä tulee myös käyttää.
Sinun tulee toimia pitämällä omaa uskoasi lähtökohtana.
Tässä mies toteutti teon, johon hän ei aiemmin olisi pystynyt.
Hän ponnahti pystyyn ja alkoi kävellä! Kuinka se on mahdollista?
Hän USKOI ja TOIMI! Ehkä hän nosti jalkoja ensin varovasti, mutta -
hän toimi uskossa - ja niin Jumala kosketti voimalla ja paransi hänet.
Juuri tämä uskossa toimiminen on se asia, joka useilta puuttuu.
Monien saarnaajien lailla, minäkin olen kannustanut ihmisiä -
tekemään sitä, mikä on terveyden kannalta tuntunut vaikealta.
Toimi ja tee asioita uskossa, äläkä vain pelkässä testimielessä...
Usko, että niin toimimalla kohtaat Jumalan voiman - ja paranet!
Tämä mies uskoi ja teki sellaista, mihin hän ei itse olisi kyennyt, -
mutta kiitos Jumalan voiman, hän pystyi siihen.
Hänelle sanotaan: "Nouse", "toimi uskosi mukaan", "käytä uskoasi"...
Meidän tulee rohkaista ihmisiä tänäänkin toimimaan juuri näin.
Jotkut sanovat nyt, etteivät voi suoraan asialle tehdä mitään.
Kyse voi olla sisäelimestä tms., jolloin mieleen tulee toinen keino.
Useassa Raamatun kohdassa tuodaan esiin "uskon sanat".
Verenjuoksua sairastaneen naisen tarina kertoo siitä, kuinka -
hän oli kuullut Jeesuksesta ja lähti siksi etsimään Häntä.
Hän mietti toistuvasti, että "jos vain saan koskettaa hänen viittaansa, -
niin minä tulen terveeksi." Eli uskoa voi käyttää -
puhuen ja toistaen Jumalan sanaa, mietiskellen sitä vaikkapa ääneen.
Puhumme siitä rukouksessa, kiittäessä ja Jumalan edessä -
sanoen sen olevan totta, mitä Jumala on meille puhunut.
Kerromme kanssakristityille uskostamme ja odotuksistamme, -
kuten verenjuoksua sairastanutkin teki. Tosin hän -
puhui siitä ehkä itsekseen, mutta silti hän puhui - toistuvasti...
Eli toinen tärkeä keino, jota ihmisten tulisi alkaa käyttää, -
on omasta uskosta puhuminen. Mihin uskot? Mitä odotat Jumalalta?
Jotta ihmiset voisivat parantua, olen ennen käsien päällepanemista -
usein kysynyt heiltä, mitä he odottavat tapahtuvan?
Jos vastaus on "Jaa..en tiedä", mitään ei yleensä tapahdukaan.
Ihmisen uskoessa paranemiseensa oikeasti, eikä sano -
tekevänsä niin pelkän tavan vuoksi, hänelle nämä asiat toteutuvatkin.
Eli omaa uskoa on tärkeätä käyttää! Haluan tehdä loppuyhteenvedon -
tästä aiheesta ja siitä, kuinka tärkeänä Jeesus uskoamme pitää.
Hän sanoo usein: "Uskosi on sinut pelastanut", -
"Kaikki on mahdollista sille, joka uskoo" -
ja monia muita tärkeitä toteamuksia...
Kannattaa muistaa, että uskomme vaikuttaa suoraan parantumiseemme.
Toin esiin myös sen, että meillä kaikilla on tietty uskon määrä.
Olet luottavaisesti antanut elämäsi Jumalan ja Jeesuksen käsiin.
Jumala on antanut sinulle uskon määrän ns. "aloituspakkauksena".
Kasvata uskosi määrää lukemalla Jumalan sanaa Raamatusta.
Joskus ihmiset kertovat pastorin sanoneen sitä ja toisen tätä...
No hyvä, sepä mukavaa. Mutta kyse on siitä, mihin sinä itse uskot?
Eli sinun itsesi tulee löytää ne Raamatun periaatteet, -
jotka vakuuttavat sinut siitä, että juuri näin on Jumala sanonut.
Et voi nojata ainoastaan minun opetukseeni. Mene, avaa Raamattu -
ja vakuutu Jumalan sanasta henkilökohtaisesti.
Vahvista uskoasi tutkimalla Raamattua monipuolisesti.
Nähtyäsi ja kuultuasi Jumalan sanaa, avaa sille sydämesi.
Anna Jumalan sanan vakuuttaa sydämesi -
ja muodostaa varman uskon.
Usko, että Jumala haluaa parantaa sinut niin, että voit -
oman uskosi kautta vastaanottaa parantumisen ihmeen.
Näin kävi verenjuoksusta kärsivälle naiselle, sokealle Bartimeukselle -
ja monille monille muille, jotka tulivat Jeesuksen luo.
Voimme nähdä, kuinka tärkeänä Jeesus on pitänyt meidän uskoamme.
Sinulla on uskon "aloituspakkaus". Kasvata ja käytä sitä -
toimimalla uskossa ja puhumalla Jumalan sanaa useasti toistaen.
Näin tehden olosuhteesi muuttuvat. Älä anna ongelmien kaataa uskoasi!
Kuinka vältyt siltä? Keskittymällä Jumalan sanaan ja puheeseen.
Haluan rukoilla kanssasi, jotta voit uskossa tarttua ihmeeseen!
Isä, rukoilen niiden katsojien puolesta, jotka ovat sairaita, -
vaivattuja tai kuormitettuja. Isä, kosketa heitä läsnäolollasi nyt.
Jeesuksen nimessä käsken sairauksia katoamaan heidän kehoistaan.
Isä, kohtaa heidät läsnäolollasi. Käsken kaikkia ongelmia katoamaan.
Kiitos, että olet heidän Jumalansa, lääkitsijänsä ja parantajansa.
Kiitän Isä ihmeistä, parantumisista ja elämänmuutoksista. Kiitos Isä!
Tallinnan Hoosianna-seurakunnan parantumiskoulu
Suomennos: Irene Tarkka