PARANTUMISKOULU
MITÄ USKO ON? 2/3
Hei. Olette seuraamassa Parantumiskoulu-ohjelmaa, jossa -
käsittelen edelleen aihetta, mitä usko on.
Tämä aihe tulee Raamatussa esiin useita kertoja, mutta -
silti ihmisten on välillä vaikea täysin ymmärtää sitä.
Välillä usko liitetään yleisiin moraalikäsityksiimme.
Jeesus kuitenkin liittää uskon etupäässä juuri paranemiseen.
Jos olet seurannut aiempia jaksoja, huomaat minun kertaavan asioita, -
jotta ne löytäisivät sydämeesi.
Ota Jumalan sana sydämeesi ja anna sen muuttaa sinua.
Tavoitteena ei ole pelkkä tiedon jakaminen, vaan -
uskon istuttaminen sydämeesi Jumalan sanan kautta.
Kuullessasi Jumalan sanaa aina vaan uudestaan, alkaa elämäsi muuttua.
Näissä kertomuksissa, joissa Jeesus parantaa sairaita, voi usein -
nähdä lauseita kuten "Uskosi on sinua auttanut", -
"Tapahtukoon teille kuten uskotte" -
ja "Kaikki on mahdollista sille, joka uskoo".
Viimeksi käsittelin paria näistä, ja nyt jatketaan eteenpäin.
Puhuin viimeksi kahdesta sokeasta, jotka tulivat Jeesuksen luo.
Jeesus kysyi heiltä, uskoivatko he hänen voivan heidät parantaa.
He vastasivat: "Uskomme, Herra". Jeesus kosketti heidän silmiään -
ja sanoi: "Tapahtukoon teille uskonne mukaan".
Eli heille tapahtui niin, kuten he uskoivat.
Kirjoitan jälleen ylös tämänkertaisen aiheemme, eli -
MITÄ USKO ON?
Katsotaan tähän liittyvää olennaista Raamatun kohtaa, -
jota olen usein käyttänyt ja joka on minulle erittäin mieluisa.
Mark. 5:25-34 kuuluu näin: - "Ja siellä oli nainen, -
joka oli sairastanut verenjuoksua kaksitoista vuotta -
ja paljon kärsinyt monen lääkärin käsissä ja kuluttanut -
kaiken omaisuutensa saamatta mitään apua, -
pikemminkin käyden huonommaksi.
Tämä oli kuullut Jeesuksesta ja tuli kansanjoukossa takaapäin ja -
koski hänen vaippaansa; sillä hän sanoi: 'Kunhan vain saan -
koskettaa edes hänen vaatteitaan, niin tulen terveeksi'.
Ja heti hänen verensä lähde kuivui, ja hän tunsi...että oli parantunut...
Ja heti kun Jeesus itsessään tunsi, että voimaa oli hänestä lähtenyt, -
kääntyi hän väkijoukossa ja sanoi: "Kuka koski minun vaatteisiini?"
Niin hänen opetuslapsensa sanoivat hänelle: "Sinä näet kansanjoukon -
tungeskelevan ympärilläsi ja sanot: 'Kuka minuun koski?'"
Mutta hän katseli ympärilleen...
Niin nainen pelkäsi ja vapisi, koska hän tiesi, mitä hänelle oli tapahtunut,-
ja tuli ja lankesi maahan hänen eteen- sä ja sanoi hänelle koko totuuden.
Mutta Jeesus sanoi hänelle: "Tyttäreni, sinun uskosi -
on tehnyt sinut terveeksi. Mene rauhaan ja ole terve vaivastasi."
Palaan vielä kertomuksen alkuun, -
jossa kerrotaan naisen olleen kaksitoista vuotta sairaana.
Näin kauan jonkin sairauden kynsissä olleet ihmiset -
lyövät usein hanskat tiskiin ja luovuttavat.
Nainen oli tehnyt parhaansa käyden useiden lääkäreiden luona.
Erikoisen ilmauksen mukaan hän oli "kärsinyt monen lääkärin käsissä.."
Eli lääkärikäynnit eivät olleetkaan hänelle hyväksi - vaan päinvastoin.
Tästä kuvastuu hänen elämänsä muultakin kuin terveyden kannalta.
Alamäkeen johti sairaus, johon hän itse oli nähdäksemme syytön.
Sairaus tuhosi häntä ja hänen elämäänsä -
kuluttaen myös kaiken hänen omaisuutensa.
Voi olla, että hänen oli pakko myydä talonsa tai maansa...
Eli hän käytti kaiken omaisuutensa parantuakseen sairaudestaan.
Hän teki kaiken mahdollisen, mutta turhaan sillä ratkaisua ei tullut.
Olen varma, että kaikkensa tehneitä ihmisiä on paljon muitakin.
He ovat käyneet monilla lääkäreillä hakemassa ratkaisua, mutta turhaan.
Sinä saatat juuri nyt olla tässä tilanteessa, joten -
tämä Raamatun kohta voi olla avuksi myös sinun paranemisellesi.
Haluan kannustaa sinua paneutumaan tähän lukuun huolella, jotta -
Jumalan sana muuttaisi elämäsi ja näkisit ihmeen, kuten tämä nainen.
Koko tämä tilanne oli ajanut hänen elämänsä rappiolle.
Kertomuksen avainlause on mielestäni jae 27, joka sanoo: -
"Tämä oli kuullut Jeesuksesta...", eli hän oli kuullut...
Heti hänen kuultuaan Jeesuksesta, kaikki muuttui!
Hän oli varmaan kuullut, että Jeesuksen kautta -
ihmiset paranevat ja että Jumalan voima lepää Jeesuksen päällä.
Jeesus on sanonut (Luuk. 4:18): "Herran Henki on minun päälläni, -
sillä hän on voidellut minut julistamaan evankeliumia...."
Jeesuksen mukaan, Jumalan voima ja läsnäolo olivat hänen päällään, -
jotta hän voisi parantaa sairaat. Nainen oli varmaan kuullut, että -
Jeesusta uskossa koskettavat ihmiset, koskevat samalla -
Jumalan voimaa ja paranevat. Eli tästä kuuleminen muutti kaiken!
Tämä on asia, jota meidän tulisi kristittyinä arvostaa yhä enemmän.
Kuulemallamme Jumalan sanalla on mahdollisuus muuttaa -
mahdollisesti suurissakin vaikeuksissa oleva elämämme.
Voimme nähdä muutoksen ottaes- samme Jumalan sanan vastaan.
Voimme kuulla Jumalan sanaa, tai päättää tietoisesti kuunnella sitä.
Kuultuaan Jumalan sanaa, alkaa nainen toimia saadakseen apua.
Hän tiesi Jumalan voiman lepäävän Jeesuksen yllä, ja että -
Jeesusta koskettavat ihmiset paranevat, eli myös hän itse.
Eli hän tuli kansanjoukon takaa ja koski hänen vaippaansa.
Tässä kohtaa on hyvä tietää, että Vanhan liiton aikaan -
oli voimassa laki, jonka mukaan tiettyjä sairauksia potevia, -
ja ehkä myös naistentauteja sairastavia, pidettiin saastaisina.
Näiden lakien vuoksi olisi nainen voinut joutua jopa kivitetyksi.
Nämä pelot olivat taustalla, mutta silti nainen pystyi ne voittamaan.
Naisella oli tärkeä ominaisuus, joka pitäisi olla meillä kaikilla.
Jumalan sana tarjoaa meillekin mahdollisuuden siihen.
Eli nainen pystyi selättämään sekä pelon että heikkouden.
Hänen verisairaudessaan oli kyse siitä, ettei veri hyytynyt.
Sen vuoksi hän oli jatkuvasti heikko ja riutunut...
On täysin ymmärrettävää, että näin pitkään jatkunut sairaus väsytti.
Ilmiselvästi ihminen oli heikko, mutta siitä huolimatta -
hän lähti ja etsi Jeesuksen kansanjoukkojenkin takaa...
Näin hän teki kaiken uhalla, vaikka tunsikin vallitsevan lain sisällön.
Mikään ei estänyt häntä saamasta mahdollisuutta tähän ihmeeseen.
Kiinnostavaa on, että paranemisen alkuunpanija oli nainen itse.
Miksi tämä ihme tapahtui? Jeesus ei tiennyt tästä naisesta mitään -
ennen hetkeä, jolloin nainen oli jo parantunut! Eli nainen oli -
kuullut Jumalan sanasta ja tahdosta parantaa, mutta muilta ihmisiltä.
Hän ei epäillyt sitä lainkaan, vaan meni ja tarttui tähän ihmeeseen!
Joku voi ihmetellä, että tuostako nainen vain meni ja parani....
Mutta Jumala iloitsee, kun ihmiset tarttuvat lupauksiin niihin uskoen.
Usko on Jumalalle otollista - kuten ilmenee mm. kohdasta Hepr. 7:25, -
ja siksi myös uskossa oleva ihminen on Jumalalle mieleinen.
Näemme kuinka nainen ylittää sekä pelkonsa että uupumuksensa, ja -
lähtee tarttuakseen ihmeeseen! Saavuttaessaan Jeesuksen -
ja koskettaessaan häntä, nainen paranee välittömästi!
Joissakin käännöksissä sanotaan, että "...hän ajatteli...".
Lauseen voi tulkita niinkin, että -
hän ajatteli ja sanoi toistuvasti. Eli hän mietiskeli Jumalan sanaa -
jossa oli puhuttu Jeesuksesta, ja hän puhui siitä rohkeasti ääneen.
Nämä kaksi tärkeätä elementtiä tarvitaan ihmeen syntymiseen.
Jumalan sanan mietiskeleminen on ensiarvoisen tärkeätä.
Jumalan sanaa ei siis pidä lukea vauhdilla kuin jotakin romaania.
Sanaa tulee hartaasti mietiskellä: Mitä Jumalan sana puhuu minulle?
Mitä Jumala haluaa sanoa minulle juuri tämän Raamatun kohdan kautta?
Paneudutaan ajatuksella jokaiseen sanaan ja vivahteeseen, sillä -
yksikään Raamatun sana ei ole sattumanvarainen.
Hän siis ajatteli - tai ajatteli ja sanoi toistuvasti: -
"Kunhan vain saan koskettaa edes hänen vaatteitaan, -
niin tulen terveeksi". Tarkasti ajatellen, on tässä käännöksessä -
pieni vivahde, joka useimmista muista käännöksistä puuttuu.
Niissä lukee: "Kun kosketan hänen vaatteitaan, tulen terveeksi".
Tähän parempaan käännökseen ei sisälly mitään epävarmuuden tuntua.
"Kun kosketan, tulen terveeksi". Kuultuaan Jumalan sanaa -
nainen tiesi Jumalan voiman olevan Jeesuksen yllä ja hän näki, että -
siinä oli hänen mahdollisuutensa! Jumalan sanan mukaan, -
Jumalan naiselle antama mahdollisuus koskee myös meitä.
Kuten tämä nainen, sinäkin voit tänään tarttua Jumalan sanaan, -
joka on yhtä kuin Jeesus. Hänen sanaansa voit sinäkin tarttua.
Kyse on sinun uskosi kosketuksesta, ei fyysisestä.
Näin uskoen nainen kosketti Jeesusta, ja ihme tapahtui heti!
Hän mietiskelee, puhuu, koskettaa Jeesuksen vaatetta - ja syntyy ihme.
Hän tuntee, kuinka Jumalan voima virtaa kehoon ja parantaa hänet.
Minullakin on tähän liittyvä, oma mielenkiintoinen kokemus.
Jeesus toimi Jumalan palvelijana. Nainen tiesi, että Jumalan voima -
lepää Jeesuksen yllä, mutta hän ei tiennyt Jeesuksen olevan Messias.
Jumala haluaa tänä päivänä käyttää meitä samoin voimansa välittäjinä.
Kävin seurakunnassa tätä kertomusta läpi, kun eräs nuori, -
jalkavaivainen mies päätti toimia juuri tämän Jumalan sanan mukaan.
Raamatun mukaan Jumalan voima on jokaisen palvelijan yllä -
samoin kuin se oli Jeesuksen yllä.
Mies päätti ottaa kiinni vaatteestani siinä vaiheessa, -
kun kokouksemme lopussa esittäisin alttarikutsun kaikille, jotka -
haluaisivat tulla rukoiltavaksi terveytensä puolesta. Mies riensi -
eteeni tarttuen takistani kiinni, ja samalla tunsin, kuinka -
Jumalan voimaa lähti minusta ja siirtyi mieheen. Tästä voimasta -
mies kaatui ja parani jo ennen käteni päällelaittamista!
Jumalan toimii voimallaan meidän kaikkien kautta ja Hän haluaa, -
että voisimme tarttua Hänen sanaansa ja uskoa ihmeisiin.
Naiselle syntyneen ihmeen jälkeen, Jeesus haluaa löytää hänet. Miksi?
Ei aiheuttaakseen pelkoa - vaan kertoakseen jotakin hyvin tärkeätä.
Luen uudestaan jakeen 34: -
"Mutta Jeesus sanoi hänelle: 'Tyttäreni, sinun uskosi -
on tehnyt sinut terveeksi...' " Kirjaan tämänkin asian ylös.
USKOSI ON SINUA AUTTANUT!
Jos usko auttoi tätä naista, auttaa oma uskomme myös meitä.
Joissakin käännöksissä sanotaan: "Sinun uskosi on sinut parantanut".
Eli meidän uskomme tuo meille paranemisen kuten tälle naiselle.
Meidän ei pidä tuntea itseämme yhtään häntä alaarvoisemmaksi, -
tai luulla hänen uskoaan jotenkin paremmaksi tai suuremmaksi...
Jumalan meille antama usko suo paranemisen myös meille.
Jeesus jatkaa: "Mene rauhaan ja ole terve vaivastasi."
"Ole terve" tarkoittaa, että itse jatkat terveenä pysymistäsi.
"Kuinka pysyä terveenä" onkin jo pidempi aihe.
Mutta on siinä samaakin. Kuten koet ihmeen, samoin sitä vaalit.
Katsotaan Raamatun kohtaa, jossa kerrotaan siitä, mitä usko on.
Hepr. 11:1 sanoo: -
"Mutta usko on luja luottamus siihen, mitä toivotaan, -
ojentautuminen sen mukaan, mikä ei näy."
Miten me voimme ojentautua jonkin mukaan, tai -
Onko meillä varma luottamus siihen, mitä olemme odottamassa?
Nainen odotti paranevansa heti kosketettuaan Jeesuksen vaatetta.
Hän todellakin odotti sitä, ja hänellä oli luja luottamus siihen.
Lisäksi hän ojentautui sellaista kohti, mitä hän ei voinut nähdä.
Jeesuksen yllä ollut Jumalan voima ei ollut silmin nähtävissä.
Uskovat ihmiset tarttuivat häneen ja saattoivat tuntea voiman, -
mutta vain itse paraneminen oli nähtävissä, Jumalan läsnäolo ei.
Eri taideteoksissa voi Jeesuksen pään ympärillä nähdä sädekehän, -
mutta sellaista ei ollut jatkuvasti nähtävissä.
Mutta kun hän lähti vuorelle, näkyi Jumalan läsnäolo myös fyysisesti.
Jumalan läsnäoloa ei voinut koko ajan nähdä, joten naisen usko -
Jeesuksen yllä olevaan Jumalan voimaan ei perustunut näköön.
Emme tänäkään päivänä uskosta puhuessamme "näe" Jumalaa.
"Miksi uskot Jumalan olemassaoloon?" kysyy moni.
Meillä ei ole fyysisiä todisteita Jumalasta, mutta voimme puhua -
omista kokemuksistamme, kuten parantumisesta ja monesta muusta...
Mutta kysyjä ei ollut paikalla, ja siksi on tärkeätä -
uskoa ihmisten sanoihin, jotka pohjautuvat Jumalan sanaan.
Usko ei perustu siihen mitä näemme, eikä eräiden -
käännösten mukaan mihinkään, mitä voimme 5:llä aistillamme kokea.
Jotkut ovat sanoneet kyseessä olevan 6.-7. aistit...miten vain.
Uskoa ei voi viideöllä aistilla kokea.
Voit Jumalan sanan kautta uskoa sellaiseen, mitä et silmin näe, -
mitä et tunne ja mihin et voi käsin koskea.
Katsotaan Raamatusta seuraavaksi kohtaa Joh. 20:24-25.
Olen jo aiemminkin sivunnut tätä...
"Mutta Tuomas, jota sanottiin Didymukseksi, yksi niistä -
kahdestatoista, ei ollut heidän kanssansa, kun Jeesus tuli.
Niin muut opetuslapset sanoivat hänelle: 'Me näimme Herran'.
Mutta hän sanoi heille: "Ellen näe hänen käsissään naulojen jälkiä ja -
pistä sormeani naulojen sijoihin ja pistä kättäni hänen kylkeensä, -
en minä usko".
On hyvin tärkeätä ymmärtää, että uskominen on päätös.
Ja samoin on epäuskonkin laita - sekin on päätös.
Tuomas päätti olla uskomatta, ellei näe tai voi koskettaa...
Se oli hänen oma valintansa, johon kukaan ei ollut pakottanut.
Hän oli pohtinut asiaa mielessään ja päättänyt olla uskomatta.
Välillä ihmiset odottavat saavansa konkreettisia tuntemuksia, -
kun jokin heidän elämässään muuttuu - vasta sitten he uskovat.
Mutta meidän tulee ensin uskoa, ja sen jälkeen saamme tuntea.
Ensin kertomuksemme nainen uskoi. Uskoi ja puhui siitä, mitä odotti.
Hän sai fyysisen tunteen vasta, kun oli koskettanut Jeesuksen vaippaa.
Jumalan sanan mukaan uskomme ei pidä tukeutua omiin tunteisiimme -
eikä siihen mitä silmin näemme, vaan yksin Jumalan sanaan.
Jatketaan 26. jakeesta: -
"Ja kahdeksan päivän perästä hänen opetuslapsensa taas olivat -
huoneessa, ja Tuomas oli heidän kanssansa. Niin Jeesus tuli...
... ja seisoi heidän keskellään ja sanoi: "Rauha teille!"
Sitten hän sanoi Tuomaalle: "Ojenna sormesi tänne ja katso minun käsiäni,
ja ojenna kätesi ja pistä se minun kylkeeni, -
äläkä ole epäuskoinen, vaan uskovainen".
Tuomas vastasi ja sanoi hänelle: "Minun Herrani ja minun Jumalani!"
Jeesus sanoi hänelle: "Sentähden, että minut näit, sinä uskot.
Autuaat ne, jotka eivät näe ja kuitenkin uskovat!"
Tässä on hyvin tärkeä periaate: -
Saamme itse päättää, uskommeko vai emmekö usko.
Tuomas olisi voinut uskoa, mitä hän kuuli Jeesuksen ylösnousemuksesta.
Hän olisi voinut uskoa, vaikkei ollut itse nähnyt tai koskettanut.
Jeesus tulee henkilökohtaisesti paikalle, ja Tuomaskin näkee hänet.
Jeesus sanoi: "Sentähden, että minut näit, sinä uskot.
Autuaat ne, jotka eivät näe ja kuitenkin uskovat!"
Jumala haluaa meidän uskovan, vaikka emme näe.
Se on merkki todellisesta uskosta!
Erittäin monilla on samanlainen usko kuin epäilevällä Tuomaksella.
He odottavat tunnetta tai näkyä, jonka jälkeen he voivat uskoa.
Järjestyksen tulee olla toinen: Ensin usko, sitten näkeminen.
Käännetään asia siis päinvastoin. Päätetään uskoa Jumalan sanaa -
vaikka emme mitään näe tai tunne, niin tulemme yhtenä päivänä -
sen paranemiseen liittyen vielä näkemään.
Toinen tärkeä asia on se, että usko tulee kuulemisesta.
Kuullessamme Jumalan sanaa, syntyy usko. Room. 10:17 sanoo näin: -
"Usko tulee siis kuulemisesta, mutta kuuleminen Kristuksen sanan kautta."
Eli kuullessamme Jumalan sanaa jatkuvasti, saamme myös uskon.
Usko tulee siis kuullusta. Verenjuoksua sairastanut nainen -
oli kuullut Jeesuksesta ja alkoi uskonsa pohjalta toimimaan.
Niin hänelle tapahtui ihme, mutta kaikki alkoi kuulemisesta.
Siksi palaan tähän aina vaan uudestaan ja tätä painottaen.
Tärkeintä on, että itse kuulet Jumalan sanaa ja tutkit sitä, -
jotta uskosi voi kasvaa ja johtaa myös sinut näkemään ihmeitä.
Ihmiset eivät aina pidä riittävän tärkeänä käydä seurakunnassa -
kuulemassa Jumalan sanaa siihen syventyen, -
joten ihmeet eivät pääse heidän elämässään syntymään.
Seurakunnassa käyntien määrä ei ole oleellisinta, -
eikä jonkun hyvän saarnaajan seuraaminenkaan.
Kyse on siitä, mitä sinä teit kuulemallesi näiden jälkeen.
Voit vain kuulla Jumalan sanaa, tai voit kuulla sitä syventyneesti.
Toinen tilanne on se, kun lähdemme jumalanpalveluksen jälkeen kotiin.
Mitä teemme kotiin tultuamme? Otammeko Raamatun taas esiin -
paneutuen sen eri kohtiin, jotta sanoma voi laskeutua sydämeemme.
Näin tehden näemme muutosten ja ihmeiden syntyvän elämässämme.
Mutta jos yhtenä sunnuntaina kuulet vähän Raamattua luettavan, -
etkä sen lisäksi itse avaa Raamattuasi viikkoon, -
asiasi eivät todennäköisesti muutu eikä tilanteesi ratkea.
Oma osuutemme Jumalan sanaan tarttumisessa on erittäin tärkeä!
Haluan vielä kertaalleen käydä läpi jotkut ajatukset.
Verenjuoksua sairastaneelle naiselle, Jeesus sanoi: -
"Uskosi on sinua auttanut"
Sinulle tulee usko Jumalan sanan kuulemisesta, sen tutkimisesta, -
Jumalan sanaan syventymisestä ja ja sen laskemisesta sydämeesi.
Joka tänään syventyen kuunteli ja kuuli Jumalan sanaa, sai uskon -
aivan samoin kuin kertomuksemme verenjuoksua sairastanut nainen.
Sinäkin voit käyttää uskoasi ja nähdä myös tuloksia.
Näet, kuinka Jumala tekee elämässäsi ihmeitä -
ja näyttää sinulle hyvyyttään ja rakkauttaan.
Ota uskosi, toimi ja ole siunattu.
Tallinnan Hoosianna-seurakunnan Parantumiskoulu
Suomennos: Irene Tarkka