PARANTUMISKOULU
KIELEN VARASSA ON ELÄMÄ JA KUOLEMA
Hei. Tervetuloa seuraamaan Parantumiskoulu-ohjelmaa, jossa -
käsittelemme kielemme valtaa sekä kuolemaan että elämään.
Kävin aiemmin läpi syitä siihen, miksi sairaat eivät aina parannu.
Tänään puhun Raamatun erittäin konkreettisesta periaatteesta, -
eli sinun sanojesi vaikutuksesta siihen, mitä elämässäsi tapahtuu.
Kirjoitetaan otsikko näkyviin.
KIELEN VARASSA ON ELÄMÄ JA KUOLEMA
Tämä opetuslause löytyy Raamatun kohdasta Sananl. 18:20-21.
"Suunsa hedelmästä saa mies vatsansa kylläiseksi, -
saa kyllikseen huultensa satoa.
Kielellä on vallassansa kuolema ja elämä; -
jotka sitä rakastavat, saavat syödä sen hedelmää."
Tässä lukee "kuolema ja elämä".
Voimme lisätä sanan "meidän" ja lukea, kuinka kuolema ja elämä -
ovat meidän kielemme vallassa.
Eli se mitä puhumme ja uskomme, alkaa toteutua elämässämme.
Pohditaan vielä paria muuta näihin jakeisiin liittyvää ajatusta.
Vironkielisiä käännöksiä on olemassa vain pari, mutta -
jotkut englanninkieliset 21. jakeen käännökset ovat hyvin osuvia.
Eräs niistä on Living Bible, jossa se on käännetty näin: -
"Ne jotka rakastavat puhumista, kärsivät myös sen seurauksista.
Ihmisiä on jopa kuollut väärien puheiden takia." Mielenkiintoista!
Väärissä puheissansa luovivat ihmiset ovat voineet jopa kuolla...
Toinen englanninkielinen käännös eli Message Bible sanoo näin: -
"Sanat surmaavat ja sanat antavat elämän. Ne ovat -
joko myrkkyä tai hyviä hedelmiä, valinta on sinun."
Sanat voivat tappaa, antaa elämän, olla myrkkyä tai hyviä hedelmiä.
Jumala antoi meille vapaan tahdon, eli päätämme itse mitä puhumme.
Jotkut pitävät selvänä, että -
kristittyinä emme tietenkään enää puhu rumia emmekä siivottomia...
Kyse on enemmänkin siitä, puhum- meko Jumalan sanan mukaisesti.
Puheemme eivät välttämättä ole siivottomia tai epäkohteliaita, -
mutta ne voivat olla niin negatiivisia, että -
jatkuvasti puhuttuna ne voivat johtaa kohti alamäkeä ja rappiota.
Katsotaan Raamatun periaatteita.
Sanojemme tärkeys ilmenee hyvin Roomalaiskirjeen kohdasta 10:9-10.
Eli Room. 10:9 kuuluu näin: -
"Sillä jos sinä tunnustat suullasi Jeesuksen Herraksi -
ja uskot sydämessäsi, että Jumala on hänet kuolleista herättänyt, -
niin sinä pelastut;
sillä sydämen uskolla tullaan vanhurskaaksi ja -
suun tunnustuksella pelastutaan."
Tämä Raamatun kohta kertoo, kuinka meistä tulee kristittyjä.
Uskomme sydämessämme ja tunnustamme, -
eli puhumme suullamme.
Toisin sanoen, ihmisen pelastus ikuiseen elämään riippuu siitä, -
mitä hän sydämessään uskoo ja mitä hän suullaan puhuu.
Tällä tavalla pelastumme. Voimme lausua ns. syntisen rukouksen, -
joka pohjautuukin yhteen näistä Raamatun kohdista.
Ihminen tunnustaa Jeesuksen Herrakseen ja sydämessään uskoo, -
että Jumala on Hänet kuolleista herättänyt.
Tämä on perusta sille, onko ihminen matkalla taivaaseen vai ei.
Tämän päälle voisi kysyä, ovatko sanamme todellakin tärkeitä?
Kyllä! Suusta laskemamme sanat ja puhe ovat erittäin tärkeitä.
Sanamme ja puheemme eivät tosiaankaan ole yhdentekeviä.
Jos sanamme määrittävät sitä, missä vietämme iankaikkisen elämämme, -
niin paljoko ne vaikuttavatkaan tähän maanpäälliseen elämäämme!
Aloitimme lauseesta "Kielen varassa on elämä ja kuolema".
Eli puhumamme sanat vaikuttavat suoraan elämämme tapahtumiin, -
ja ne vaikuttavat suoraan myös parantumiseen.
Kirjoitan muistiin pari näihin periaatteisiin pohjautuvaa sanaa.
Kaksi sanaa...
Puhumamme SANAT, -
ja toiseksi sydämessämme oleva USKO.
Kaksi mieleen painettavaa sanaa.
Oleellista on sydämemme usko ja suumme tunnustus, eli -
suumme tunnustaa Jeesuksen olevan Herra ja sydämemme uskoo, -
että Jumala on herättänyt Hänet kuolleista. Näin me pelastumme.
Mennään aiheessa eteenpäin.
Jaakobin kirjeen kohta 1:26 sanoo: -
"Jos joku luulee olevansa jumalanpalvelija, -
mutta ei hillitse kieltään, vaan pettää sydämensä, -
niin hänen jumalanpalveluksensa on turha."
Jumala sanoo tässä hyvin selkeästi, että meidän tulee hillitä kielemme.
Meidän on siis tarkkaan valvottava, mitä puhumme.
Eli kyse ei ole vain tyhmistä tai kohteliaista sanoistamme, vaan -
myös sanoista, jotka liittyvät mm. Jumalan tahtoon elämässämme.
"Jos joku...ei hillitse kieltään... jumalanpalveluksensa on turha."
Hän ei puhu kokouksesta, jota usein nimitämme jumalanpalvelukseksi, -
vaan Jumalan palvelemisesta, siitä kuinka me palvelemme Jumalaa.
Jos puhumme negatiivisesti itsestä ja Jumalan puheesta, saatamme sillä -
mitätöidä kaiken työmme liittyen Jumalan palvelemiseen.
Ohjelman loputtua joku voi sanoa sulkevansa suunsa kokonaan, mutta -
viisasta on alkaa puhua oikeista, Jumalan opettamista asioista.
Avataan Sananlaskut kohdasta 12:18-19, joka liittyy suoraan -
sekä sanojemme mielivaltaan, että parantumiseen.
"Moni viskoo sanoja kuin miekanpistoja, -
mutta viisasten kieli on lääke.
Totuuden huulet pysyvät iäti, mutta valheen kieli vain tuokion."
Eli viisasten kieli on lääke.
Kyse on viisaita asioita puhuvista ihmisistä, -
joiden viisaus ei ole peräisin koulusta, vaan Jumalan tuntemisesta.
Jumalalta viisautta saanut ihminen puhuu Jumalan antamia sanoja, -
jotka tuovat hänelle terveyttä.
Kuten pelastuksemme ja iankaikkinen elämämme riippuvat -
siitä, mitä suumme puhuu, samoin on myös terveytemme laita.
Näiden asioiden yhteys kannattaa pitää mielessä.
Joidenkin ihmisten terveys ei kestä, koska he aina puhuvat -
negatiivisia asioita, jotka eivät ole lähtöisin Jumalasta.
He marisevat, voivottelevat ja puhuvat pahaa toisten selän takana.
Ja niin asiat vaikuttavat lopulta omaan terveyteen negatiivisesti.
Eli oikeat sanat parantavat, eikä sanoja tule vain viskoa...
Ensimmäisessä Raamatun kohdassa sanottiin, että -
"Suunsa hedelmästä saa mies vatsansa kylläiseksi..."
Se mistä jatkuvasti puhumme, kantaa lopulta hedelmää.
Eli jatkuvasti toistetut puheet muuttuvat seurauksiksi.
Katsotaan Jaakobin kirjeestä jakeita 3:1-6, joissa sanotaan: -
"Veljeni, älkööt aivan monet teistä pyrkikö opettajiksi, -
sillä te tiedätte, että me saamme sitä kovemman tuomion.
Sillä monessa kohden me kaikki hairahdumme.
Jos joku ei hairahdu puheessa, niin hän on täydellinen mies -
ja kykenee hillitsemään myös koko ruumiinsa.
Kun panemme suitset hevosten suuhun, että ne meitä tottelisivat, -
niin voimme ohjata niiden koko ruumiin."
Nykyihminen ei näistä ehkä tiedä.
Minä olen vain sivusta seuraanneena nähnyt, miltä suitset näyttävät.
Mielestäni niitä käytetään myös nykyään.
Kokonaisuuteen kuului suitsiin yhdistetty, useimmiten -
metallista tehty kuolain, joka laitet- tiin hevosen suuhun ikenien taakse.
Kun suitsista nykäistiin hevosen ohjaamiseksi, -
metallinen suukappale painoi ikeniä kipua aiheuttaen.
Tarkoituksena oli hevosen taltutus ja ohjaus.
Sitä ei harjoittelun jälkeen tarvittu enää.
Entä mihin suitsia tässä verrataan?
Suitsia yhdessä kuolaimen kanssa voidaan verrata meidän kieleemme.
Hevosen suussa olevan suukappaleen kautta voitiin ohjata koko hevosta.
Mekin voimme kielemme kautta ohjata sitä, mitä kehossamme tapahtuu.
Jatketaan jakeesta 4: " Katso, laivatkin, vaikka ovat niin suuria -
ja tuimain tuulten kuljetettavia, ohjataan varsin pienellä peräsimellä, -
minne perämiehen mieli tekee.
Samoin myös kieli on pieni jäsen ja voi kuitenkin kerskata suurista -
asioista. Katso, kuinka pieni tuli, ja kuinka suuren metsän se sytyttää!
Myös kieli on tuli, on vääryyden maailma; -
kieli on se meidän jäsenistämme, joka tahraa koko ruumiin, -
sytyttää tuleen elämän pyörän, itse syttyen helvetistä."
Katsotaan vielä, mitä laivoista ja peräsimistä sanotaan.
Tässä hän vertaa kieltämme laivan peräsimeen.
Kaikissa nykyaikaisissakin laivoissa on aina pieni peräsin, -
joka ohjaa laivaa oikeaan ja haluttuun suuntaan.
Kielemme muistuttaa laivan peräsintä, sillä -
mitä suullamme puhummekaan, se antaa suunnan "elämämme laivalle".
Joku voi tätä epäillä.
Mutta jos aina hoemme, että "en selviydy, en pysty, en osaa, -
minulta ei onnistu mikään...", niin juuri tämä elämässämme toteutuu.
Monet meistä ovat varmaan tehneet laivamatkan Helsinkiin.
Laivan perämies suuntaa laivaa, ja matka kohti Helsinkiä voi alkaa.
Laivan saapuessa keskelle merta, ympärillä voi olla niin sumuista, -
ettei hän näe, mihin ohjata laivaa. Ei näy Viro, eikä vielä Suomikaan.
Jos hän alkaisi valittamaan ja ohjaamaan laivaa sinne tänne, -
ei se johtaisi mihinkään. Hänhän voisi törmätä vaikka saareen...
Tavallisetkin ihmiset voivat aluksi sanoa, että "Haluan yhdessä -
Jumalan kanssa toteuttaa Hänen tahtonsa ja Jeesus on Herrani..."
Mutta olosuhteiden muuttuessa ehkä vaikeiksi, hekin voivat aloittaa -
valituslaulun siitä, kuinka kaikki on pielessä eikä mikään onnistu.
He kysyvät: "Miksi näin?" No siksi, että kieli on elämämme peräsin.
Tästä tulee mieleeni eräs tarina elävästä elämästä.
Asun nykyään Tallinnan ulkopuolella Raplassa, mutta -
aiemmin asuin Tallinnassa 13-kerroksisessa talossa.
Kerran mennessäni kotiin, astuin hissiin ja painoin nappia, mutta -
syystä tai toisesta, hissi ei käynnistynytkään. Mitä ihmettä?
Painoin nappia taas, mutta sama toistui. Sitten keksin selityksen!
Olin painanut 1. kerroksen nappia, jossa hissi jo valmiiksi seisoi...
Tästä voi ottaa opiksi.
Ihmiset puhuvat usein siitä, mitä he näkevät elämässään -
painettuaan aina vain 1. kerroksen nappia.
"En osaa, en pärjää, mikään ei onnistu, olen aina sairas..." -
eli he junnaavat paikallaan, koska painavat vain 1. kerroksen nappia!
Meidän tulee painaa sen kerroksen nappia, johon haluamme päästä.
Minä painoin 13. kerroksen nappia, ja niin hissi lähti nousemaan.
Meidän ei tule puhua vain siitä, minkä näemme olevan negatiivista.
"Pystyn kaikkeen Hänessä, joka antaa voiman, Jumala on auttaja, -
Jumala on vierelläni, pärjään hyvin, Hänessä olen voittaja!"
Nämä eivät ole pelkkiä kliseitä, vaan täyttä todellisuutta.
Saamme sen mistä puhumme, -
ovathan kuolema ja elämä kielemme vallassa.
Jatkan samasta Raamatun luvusta eli Jaakobin kirjeestä 3:7-12.
"Sillä kaiken luonnon, sekä petojen että lintujen, sekä matelijain että -
merieläinten luonnon, voi ihmisluonto kesyttää ja onkin kesyttänyt;
mutta kieltä ei kukaan ihminen voi kesyttää; -
se on levoton ja paha, täynnä kuolettavaa myrkkyä.
Kielellä me kiitämme Herraa ja Isää, -
ja sillä me kiroamme ihmisiä, Jumalan kaltaisiksi luotuja;
samasta suusta lähtee kiitos ja kirous. Näin ei saa olla, veljeni.
Uhkuuko lähde samasta silmästä makeaa ja karvasta vettä?
Eihän, veljeni, viikunapuu voi tuottaa öljymarjoja eikä viinipuu viikunoita?
Eikä myöskään suolainen lähde voi antaa makeata vettä."
Moni voi nyt kysyä, miten kielen saa hallintaan, -
kun pahaa kieltä ei voi kesyttää...
Ja tässä lopussa sanotaan, että "Uhkuuko lähde samasta silmästä -
makeaa ja karvasta vettä?" Eli se, mitä painamme sydämeemme, -
siitä myös suumme puhuu. Tällä tavoin voit muuttua, puhumalla -
elämästäsi ja itsestäsi sitä, mitä olet sydämeesi tallettanut.
Mitä kuuntelet ja mitä pidät tärkeänä, siitä suusi alkaa puhua.
Kun sydämesi on täynnä Jumalan sanaa, niin on myös sinun suusi.
Kyse ei ole vain ymmärryksestä tai kielen kontrolloinnista, vaan -
siitä, että kun sydämessämme on Jumalan sana ja ajatukset, -
silloin suummekin toistaa ja puhuu niistä - ennemmin tai myöhemmin.
Katsotaan yhtä Raamatun lukua, josta tämä periaate selviää hyvin.
Avataan kohdasta Mark. 11:12-14 ja 20-24.
Jeesuksesta ja opetuslapsista on siis kyse.
"Kun he seuraavana päivänä lähtivät Betaniasta, oli hänen nälkä.
Ja kun hän kaukaa näki viikunapuun, jossa oli lehtiä, -
meni hän katsomaan, löytäisikö ehkä jotakin siitä;
mutta tultuaan sen luo hän ei löytänyt muuta kuin lehtiä...
Niin hän puhui ja sanoi sille: "Älköön ikinä enää kukaan sinusta -
hedelmää syökö". Ja hänen opetuslapsensa kuulivat sen."
Eli Jeesus kirosi tämän viikunapuun.
Jakeet 20-24: "Ja kun he varhain aamulla kulkivat ohi, -
näkivät he viikunapuun kuivettuneen juuria myöten.
Silloin Pietari muisti Jeesuksen sanat ja sanoi hänelle: -
"Rabbi, katso, viikunapuu, jonka sinä kirosit, on kuivettunut".
Jeesus vastasi ja sanoi heille: "Pitäkää usko Jumalaan.
Totisesti minä sanon teille: jos joku sanoisi tälle vuorelle:
'Kohoa ja heittäydy mereen', eikä epäilisi sydämessään, -
vaan uskoisi sen tapahtuvan, minkä hän sanoo, niin se hänelle tapahtuisi."
Monet ovat ihmetelleet Jeesuksen viikunapuulle lausumia sanoja.
Suoraa vastausta sille, miksi hän niin teki, ei ole minullakaan.
Ainakin hän opetti sillä sanojemme ja uskon merkitystä.
Jeesuksen ydinviesti viikunapuulle oli se, että puun tuli kuivua pois.
20. jae kertoo, kuinka he aikaisin aamulla kulkivat viikunapuun ohi.
Pietari huomasi sen ja muisti Jeesuksen sanat. Hän sanoi: -
"Rabbi, katso, viikunapuu, jonka sinä kirosit, on kuivettunut."
Hän oli ihmeissään siitä, että Jeesuksen sanat kantoivat hedelmää.
Monet epäilevät, voivatko heitä itseään koskevat toiveet toteutua.
Vastaukseni siihen on KYLLÄ.
Kun Jeesus sanoi jotakin uskossa, niin se tapahtui.
Ja kun sinä toivot jotakin Jumalan sanaan perustuvaa, -
se sinulle tapahtuu.
Jeesus vastasi heille: "Pitäkää usko Jumalaan."
Näemme tästä, että kaikki alkaa uskostamme Jumalaan.
Jeesus jatkaa: "Totisesti minä sanon teille..." Huomatkaa, että -
Jeesuksen "teille" oli tarkoitettu opetuslasten lisäksi myös meille.
.."jos joku sanoisi tälle vuorelle: 'Kohoa ja heittäydy mereen', -
eikä epäilisi sydämessään, vaan uskoisi sen tapahtuvan, -
minkä hän sanoo, niin se hänelle tapahtuisi."
Hän vahvistaa tässä sen, että mitä me sydämessämme uskomme -
ja suullamme puhumme, se meille tapahtuu.
Me tähtäämme Jumalan meille anta- maan päämäärään, emme omaamme.
Otamme omaksemme sen, mitä Jumalan sana meille antaa.
Sana sisältää runsaasti mm. parantumista koskevia periaatteita.
Valitsemme niistä yhden ja sanomme sen ääneen.
Voimme samalla tavalla sanaan vedoten käskeä sairautta -
poistumaan oman tai toisen kehon puolesta rukoillessamme.
Jeesuskin toimi juuri näin, kohdistaen käskynsä jopa puulle.
Puu ei toki ole henkilö, mutta Jeesus puhutteli sitä samoin.
Eli mitä hän uskoi sydämessään ja mitä puhui suullaan - se toteutui.
Jeesuksen opetus oli heidän lisäkseen tarkoitettu myös meille.
Mekin voimme saada sen, mitä suumme puhuu -
ja mihin sydämemme uskoo. Asiaa hienosti valaiseva tarina -
löytyy kohdasta Mark. 5:25-29.
Se kertoo verenjuoksua sairastaneesta naisesta.
"Ja siellä oli nainen, joka oli sairastanut -
verenjuoksua kaksitoista vuotta paljon kärsinyt -
monen lääkärin käsissä ja kuluttanut kaiken omaisuutensa -
saamatta mitään apua, pikemminkin käyden huonommaksi.
Tämä oli kuullut Jeesuksesta ja tuli kansanjoukossa takaapäin -
ja koski hänen vaippaansa; sillä hän sanoi: 'Kunhan vain saan -
koskettaa edes hänen vaatteitaan, niin tulen terveeksi'.
Ja heti hänen verensä lähde kuivui, ja hän tunsi ruumiissansa, -
että oli parantunut vaivastaan." Jeesus etsi naisen esiin sanoen: -
"Tyttäreni, sinun uskosi on tehnyt sinut terveeksi."
Tästä ilmenee hyvin sanojemme mielivallan ja uskon yhteys.
Nainen oli sairastanut kauan, mutta sitten hän oli kuullut Jeesuksesta.
Siihen asti oli naisen elämä ollut yhtä alamäkeä.
Hän eli negatiivisten asioiden keskellä sairauden tuhoamaa elämää.
Siksi hän oli menettänyt kaiken omaisuutensa, ehkä kotinsakin.
Sitten hän kuuli Jeesuksesta.
Hänen elämänsä kääntyi hetkellä, jona hän kuuli Jumalan sanaa.
Meidän tulee oppia arvostamaan sitä, mitä Jumala meille puhuu, -
ja mitä kuulemme Hänen sanastaan.
Tämä hetki kun tässä puhun, voi olla sinun käänteentekevä hetkesi.
Hetki, jona tartut Jumalan sanaan, ja tiedät kuulleesi Jeesuksesta, -
joka lääkitsee ja parantaa sinut. - Myös nainen kuuli Jeesuksesta.
"Tämä...tuli takaapäin ja koski hänen vaippaansa", eli -
nainen teki jotain konkreettista... Mutta ennen tätä, hän mietti: -
"Kunhan vain saan koskettaa edes hänen vaatteitaan, -
niin tulen terveeksi". Eli hän mietti kuulemaansa Jumalan sanaa -
ja myös puhui siitä rohkeasti! Hän teki sitä, mitä olen nyt opettanut.
Kuolema ja elämä ovat kielesi vallassa.
Nainen uskoi. Hän oli kuullut, että Jeesuksen yllä -
on Jumalan voima, ja siksi häntä koskevat ihmiset parantuvat.
Moni Raamatun kohta kertoo samaa.
Nainen mietti kuulemaansa, ja puhui siitä.
Hän pohti, mitä Jumala sanassaan puhui hänelle.
Nykyään Jumalan sana on kirjoitetussa muodossa, -
mutta siihen aikaan sitä kuultiin muilta.
Ensin hän mietti, sitten puhui ja lopulta tuli kansanjoukon läpi -
Jeesuksen luo koskettaakseen hänen vaippaansa - ja ihme tapahtui!
Miksi hän sai kokea ihmeen? Koska hän ajatteli, ja puhui.
Meidänkin tulee muistaa, että -
asiat joihin sydämestämme uskomme ja joista suumme todistaa, -
toteutuvat elämässämme. Kuolema ja elämä ovat kielesi vallassa.
Ala mietiskellä Jumalan sanan periaatteita ja lupauksia, ja -
tee sitä jatkuvasti. Puhu siitä, mitä Jumala haluaa sinulle sanoa.
Sano: Jeesus on parantajani, Vapahtajani ja lääkitsijäni.
Jumala toimii voimallaan ja haluaa minun olevan terve.
Keskity puhumaan siitä, mitä Jumala sinulle sanoo, jotta -
pääsisit siihen kerrokseen, jossa Jumala on sinun parantajasi.
Tallinnan Hoosianna-seurakunnan Parantumiskoulu
Suomennos: Irene Tarkka