VÄGEN TILL FRIHET OCH HELANDE
Undervisning: Gordon van Veelen
Helande
Hej. Jag heter Gordon van Veelen. Jag kommer från Holland.
Jag har varit en av ledarna för Healing Rooms i 10 år nu.
Jag är nu i Estland för att undervisa och träna -
temamedlemmar i Healing Rooms i helandetjänsterna.
Människokroppen är något av ett mysterium.
Vi är kropp, själ och ande.
Och vi kan insjukna på många olika sätt.
Vår ande kan insjukna, vår själ kan insjukna, vår kropp kan insjukna.
Orsakerna till våra sjukdomar är också olika.
Du kan ha en naturlig sjukdom, en naturlig smärta.
Du kanske föll och slog knäet.
Du har alltså en fysisk sjukdom och orsaken är också fysisk.
Men då det gäller de flesta sjukdomar, -
fysiska, kroppsliga sjukdomar, är orsaken inte något fysiskt.
Upprinnelsen finns i själen.
Vi kallar sådana sjukdomar för psykosomatiska sjukdomar.
"PsÅychē" är det grekiska ordet för själ, "soma" grekiska för kropp.
Det är alltså kroppsliga sjukdomar som har sitt ursprung i själen.
Jag blev själv sjuk en gång.
Jag hade ett dåligt, tillfälligt jobb och förtjänade inte mycket.
Jag jobbade på löneavdelningen på en stor tidning.
Jag fick reda på att min chef lade ner mer pengar på -
felparkeringsavgifter än jag fick i lön.
Detta gjorde mig frustrerad och missnöjd.
Jag började oroa mig, jag kände mig olycklig och frustrerad.
Efter några dagar fick jag en konstig känsla i magen.
Jag drack ett glas mjölk och den konstiga känslan försvann.
Nästa dag kom denna brännande känsla tillbaka. Jag drack mjölk igen.
På eftermiddagen måste jag dricka ett glas mjölk till -
för att lindra smärtan i magen.
Följande dag behövde jag tre glas mjölk.
Sedan fyra glas.
Och sedan måste jag fortsätta dricka mjölk för smärtan var kontinuerlig.
I det ögonblicket vaknade jag liksom upp.
Jag sa till mig själv: "Unge man, du håller på att få magsår.
Du är missnöjd och olycklig på den här arbetsplatsen."
Jag beslöt omedelbart att göra bättring och förändra min attityd.
Jag sa: "Okej Herre, om Du vill att jag ska jobba här för alltid -
så kommer jag hädanefter att göra det med glädje."
Och smärtan försvann inom en timme.
Mitt helande kom inte genom bön, utan genom ånger och bättring.
Modern medicinsk vetenskap tror att åtminstone 50 % av våra sjukdomar -
har sina rötter i vår själ.
Vårt själsliv är obalanserat. Det leder till att vårt immunsystem krånglar.
Det leder till att sjukdomar uppkommer och vi förlorar hälsan.
Oro är det vanligaste exemplet. Många oroar sig -
och kan inte sova och drabbas av alla möjliga sjukdomar.
De får problem med magen, matsmältningen, högt blodtryck och -
kardiovaskulära sjukdomar. För att de oroar sig.
Man kan påstå att man bara är den typen av person som oroar sig.
Men Bibeln säger... Jesus säger till Guds barn: -
"Oroa er inte för vad ni ska äta, för era kläder eller för var ni ska bo.
Hedningarna, de som inte tror, bekymrar sig om sådana saker.
Men ni är Faderns barn och Han vet vad ni behöver.
Han kommer att ge er vad ni behöver, så oroa er inte."
Oro är verkligen en av de saker som orsakar problem med hälsan.
Om vi studerar saken närmare ser vi att det finns vissa sorters känslor, -
eller obalanserade känslor, som gör oss mottagliga för sjukdomar.
Den första av dessa känslor är vrede.
Vrede. Vi blir alla arga. Till och med Gud blir arg ibland.
Men det är viktigt hur vi handskas med vreden.
I Efesierbrevet står det om vredesutbrott.
Då man har haft ett vredesutbrott måste man reda upp det samma dag.
Du måste tala med den person du blivit arg på, -
ni måste komma fram till en kompromiss eller du måste förlåta -
men du måste kunna lämna din vrede, håll inte fast vid den.
Vi ser att människor är sårade.
Någon har behandlat dem illa, eller så har de i alla fall uppfattat det.
De anser sig orättvist behandlade och de hyser vrede.
Vreden kan leda till hämndbegär.
Jag vill att den andra personen ska straffas.
Det kan ta sig uttryck i oförsonlighet.
"Jag förlåter aldrig vad den personen gjorde mig.
Jag lider ännu av konsekvenserna och han borde också få lida!"
Ovilja att förlåta.
Den kan komma som tankar i stil med: "Jag skulle vilja döda honom!"
Tankar på död och hämnd. Vi gör det inget, men vi känner så.
Vad händer om vi hyser sådana känslor?
Vi producerar mängder av hormoner, "aggressionshormoner".
Det är okej en liten stund. Om man är arg på någon vill man slåss.
Fly eller fäkta. Det är okej.
Men om vi har dessa hormoner en längre tid bygger de upp till en nivå.
Och den nivån förstör vårt immunsystem.
Människor som har problem med vrede löper en tredubbel risk för -
kardiovaskulära sjukdomar.
Det här är medicinsk statistik.
Människor som drabbas av hjärtattack eller blodkärlsbristning i hjärnan -
eller problem med sina blodådror -
är jämförelsevis argare än andra.
Att hysa vrede är inte ofarligt, det är mycket farligt.
Vi ser människor lida och dö en förtidigt död eftersom de är arga.
Jag ska berätta en vits om det.
Jag har en bil med ett bilhorn.
Jag har kört bilen 400 000 kilometer och använt hornet kanske 8 gånger.
Det är en gång på 50 000 kilometer. Jag vet inte ens om det ännu fungerar
Men det finns folk som tutar hela tiden, för att uttrycka sin ilska.
De rör sig i trafiken och för oljud och skrämmer andra människor.
Var inte rädd för sådana människor. De kommer att dö snart.
Det var egentligen ingen rolig vits.
Det handlar om att ha känslor som Gud säger vi inte ska ha och inte hysa
I min tjänst har jag sett följderna av oförsonlighet.
Jag ser så många sjuka människor.
Isynnerhet har de ledinflammation och problem med lederna -
på grund av att de inte vill förlåta.
I min tjänst utkämpar jag ofta en sorts dust.
Jag känner att ursprunget till någons sjukdom är oförsonlighet.
Jag råder dem att förlåta.
Ibland säger de: "Jag kan inte förlåta! Jag vill inte förlåta!
Jag vägrar förlåta vad den personen gjorde mig. Jag förlåter aldrig!"
Och då börjar vår dust. Vi kämpar om förlåtelse.
Och Jesus vinner alltid.
I något skede inser de att om Jesus förlät dem som korsfäste Honom -
har vi ingen ursäkt att vara oförsonliga.
Oberoende av hur onda folk varit mot oss och hur illa vi behandlats -
eller vilka onda saker vi sett.
Ingenting är värre än Jesu korsfästelse.
Om Han förlät har vi ingen annan möjlighet än att förlåta.
En gång träffade jag en äldre dam.
Hon var 65 år gammal och pastorsfru.
Hon kom in till oss framåtböjd och lutande sig snett på en käpp.
Hennes fingrar var krokiga av led- gångsreumatism. Hon ville ha förbön.
När hon kom in frågade jag Herren hur jag skulle bemöta henne.
Han sa: "Fråga henne om hennes pojkvän."
Jag frågade henne om hon haft en pojkvän innan hon gifte sig.
"Hade du en pojkvän, en sexuell relation innan du gifte dig?"
Hon blev mycket arg på mig.
Hon sa: "Vem tror du att jag är! Jag är en pastorsfru!
Jag har varit gift i 40 år! Vad är det för fråga!"
Jag sa: "Jag frågar i alla fall."
Ilsket sa hon: "Varför frågar du om saker som hände för 45 år sedan!"
Så jag sa: "Det stämmer alltså. För 45 år sedan."
Hon sänkte ögonen och sa: "Okej. Ja. För 45 år sedan, ja.
Vi var kära i varandra.
V tyckte om varandra. Han lovade gifta sig med mig.
Han ville ha sex, och jag gav efter.
Så vi hade sex. Vi var tillsammans en tid."
Jag sa: "Hur tog det slut?"
"Jag fick reda på att han gick ut med och låg med andra flickor.
Så jag gjorde slut."
Jag sa: "Det måste ha varit mycket smärtsamt för dig."
Hon sa: "Ja, det var mycket smärtsamt. En stor besvikelse."
Jag frågade henne om hon förlåtit honom.
Hon tänkte efter en stund. Sedan sa hon: "Jag tror det.
Jag tänker aldrig på det numera. Det är så länge sedan.
Jag tänker inte på det."
Jag sa: "Låt oss göra en positiv proklamation. Säg efter mig.
'Far, jag kommer till Dig i Jesu namn och jag förlåter herr X för att -
han svek mig på det sättet.'"
Hon sade "okej" och började be.
"Far, jag kommer till Dig i Jesus namn..."
Plötsligt kunde hon inte tala längre. Hon började snyfta.
Hon kunde inte avsluta meningen.
Man kunde se stor smärta och många känslor.
Jag såg på henne och sa: "Du ser, smärtan finns kvar.
Du förlät aldrig. Du försökte glömma, men så fort ämnet kommer upp -
kommer all smärta som hör ihop med det upp igen."
Vi talade om förlåtelse, och vikten av förlåtelse.
Fem minuter senare bad hon bönen.
"Far, jag förlåter herr X för att han svek mig."
Vi bad för henne, vi bröt själsbandet till mannen -
och jag drev ut de onda andra hon ådragit sig på grund av detta.
Kyrkklockorna började ringa och mötet skulle börja.
Vi hade alltså inte tid att talas vid längre, utan gick in i kyrkan.
Under den första sången ser jag plötsligt denna dam -
som knappast kunde gå, springa upp till podiet, dansande -
fäktande med sin käpp och sägandes: "Jag är helad, jag är helad!"
Efter att hon gjort slut med pojkvännen och gift sig -
började hon efter 10 år få problem med lederna i händerna -
och 10 år senare fick hon problem med alla större leder.
Det tog 40 år innan hon var helt krokig och handikappad.
Hon kopplade inte ihop denna reumatism med dess ursprung -
med den första smärtan, bitterheten och oförsonligheten.
Det var på grund av uppenbarelse vi kom till det och hon blev helad.
Jag har sett många bli prompt helade då de förlåtit någon som sårat dem.
Jag har sett förlamade resa sig ur rullstolar efter att de förlåtit.
I det ögonblicket står hela den Guds välsignelse till buds -
som blockerades av oviljan att förlåta.
Oförsonlighet är ett specialfall.
Inom Healing Rooms är ämnet att förlåta dem som sårat oss -
ett av det viktigaste och nästan varje kväll hjälper vi folk med det.
Förlåtelse måste ges och det kan vara hårt, svårt och känslosamt.
Men jag har alltid sett att efter förlåtelse har något helande har skett!
Frågan om vrede är alltså väldigt viktig då det gäller helande.
Det andra området är rädsla.
Rädsla leder till många sjukdomar.
Rädslan har många ansikten, oro, olika fobier, osäkerhet -
problem med att tala offentligt...
Håglöshet har sin grund i rädsla.
Ibland har perfektionism eller svartsjuka sin grund i rädsla.
Rädslor aktiverar många hormoner.
Det är okej för en sekund, men inte för en längre tid.
Om rädsla är en del av ditt liv -
påverkas ditt immunsystem och du får alla möjliga krämpor.
De vanligaste följderna av rädsla är allergier, astma...
Inte alla allergier, utslag eller astma beror på rädsla, men en del gör det.
Kardiovaskulära sjukdomar, matsmältningsproblem -
och migrän kan bero på rädsla.
Vi måste alltså ta itu med rädslor.
Jag kommer ihåg ett fall med en far och en mor -
som kom till våra Healing Rooms och bad om hjälp.
"Vi har tvillingar som är fyra månader gamla.
Båda är täckta med eksem och de gråter och skriker hela nätterna.
Ingen av oss får någon sömn och efter 4 månader är vi utmattade.
Vi klarar det inte längre."
Jag frågade hur de föddes, vad som hände vi deras födelse.
De sa att barnen fötts normalt, men modern hade förlorat så mycket blod -
att hon måste tillbringa 24 timmar på intensivvårdsavdelningen.
Jag sa att jag visste vad som hänt deras barn.
När barn föds placeras de så fort som möjligt på mammas mage.
Så att de kan känna henne, höra hennes röst, känna hennes doft -
känna hennes händer, så att de kan återknyta till sin mamma.
Att födas är ganska traumatiskt och man behöver tröst efteråt.
Barnet somnar på sin mammas mage.
Men dessa barn placerades i ett rum för barn -
där folk bar plasthandskar, det hördes ovana röster, bebisar som skrek, -
en helt främmande miljö. Så deras system greps av panik.
De kunde inte tänka ännu. De förstod inte vad som hände dem.
De saknade sin mamma och något som de kunde känna igen.
Rädslan bröt ut så våldsamt att till och med rädslans demoner lockades dit.
Demoner tycker om överdrivna känslor.
Så när rädslan drivs till sin ytterlighet kommer de.
När mamman kom tillbaka efter 2 dagar var rädslan redan där.
V bad med föräldrarna. Barnen var 50 kilometer borta.
Jag sa: "I Jesu namn befaller jag rädslans demoner att lämna barnen."
När föräldrarna kom hem sov de.
Nästa morgon när de såg på sina barn såg de till sin överraskning -
att de båda hade ny hud, utan ett spår av eksem.
Detta var en av våra finaste segrar över rädsla som grund för sjukdom.
Det sista jag vill nämna är förkastande.
Hos människor som lider av förkastande är följderna i kroppen -
mest synliga i matsmältningssystemet -
så som irritabel tarm (IBS) och t.o.m. tarmcancer, -
problem med hjärtrytmen, blodkärlen, och hjärtat.
Allt det kan bero på förkastande.
Förkastande i betydelsen att du inte fick den kärlek du behövde.
Istället kastades du ut.
Den familj du hörde till tog egentligen inte emot dig.
Speciellt adopterade barn har problem med förkastande -
men även ovälkomna barn.
Kanske någondera föräldern inte ville ha barn just då -
kanske till och med ville att barnet skulle aborteras, men det föddes.
De ovannämnda är extremfall av förkastande.
Det finns också mildare former av förkastande.
Som när föräldrar inte uppmuntrar ett barn utan slår ner modet på det.
Det finns många former av förkastande, -
och följderna i kroppen är märkbara.
Det är inte lätt att hela förkastande.
På ett några minuter kan jag inte ge er ett fullständigt recept.
Förkastade människor behöver lära sig att kommunicera med Gud, -
höra Guds röst i sitt liv.
Det bästa läkemedlet mot negativa ord är positiva ord, Guds positiva ord.
Den bästa medicinen är positivism direkt från Guds hjärta.
Om du kämpar med förkastande, som så många gör -
behöver du verkligen hjälp. Försök inte komma igenom livet -
genom att anklaga andra för att inte älska dig -
medan du lider av förkastande.
Du behöver hjälp, och den finns att få.
Du kan tala med din pastor eller besöka ett Healing Room.
Hitta ett Healing Room på internet och ta dig dit -
för att få hjälp med dina problem med förkastande.
Jag säger inte att det är väldigt lätt, men om du vill bli frisk -
måste du gå till roten med ditt problem.
Många, speciellt kvinnor, är överviktiga på grund av förkastande.
De lider av ohälsa och dör en förtidig död på grund av förkastande.
Många har matsmältningsproblem -
med blödningar, infektioner och urinblåseinflammationer, -
migrän... Många lider varje månad av migrän.
Den största orsaken, grundorsaken, är ofta förkastande.
Vilken glädje skulle det inte vara om du fick vara frisk!
Vilken glädje om du kunde ha en positiv självbild.
Om du kunde se dig själv som vacker, åtråvärd, önskad av Gud och älskad.
Jag tror att på en viss nivå lider alla av förkastande.
Vi behöver alla bli tröstade av Gud.
Jag behövde det. Jag behövde höra Gud säga vad Han anser om mig.
Jag behövde Hans kärlek och omsorg.
Inte bara att läsa om det i Guds Ord, men att höra det direkt av Honom.
Jag öppnade mitt hjärta för att ta emot, och Han började tala till mig.
Han är så positiv.
Han är den enda i skapelsen som äger villkorslös kärlek.
Även om du hade goda föräldrar var deras kärlek ändå villkorlig -
åtminstone vad de visade av den.
"Så länge du är snäll, så länge du gör vad vi säger, älskar vi dig."
Guds kärlek är lite annorlunda.
Han älskar oss även om vi är olydiga.
Det behagar Honom inte, men Han älskar oss i alla fall.
Han har perspektiv.
Vi människor säger: "En gång tjuv, alltid tjuv."
I samma ögonblick som du misslyckas blir du stämplad.
Du finns i straffregistret. Du gjorde något fel -
och vi litar aldrig mer på dig.
Gud är inte sådan. Han ger oss nya chanser på riktigt.
Han har en väg ut ur förkastelsen.
I denna process kan du behöva befrielse och inre helande.
Du kan behöva en strategi för att övervinna förkastelsen.
En förnyelse av ditt sinne.
Men mest av allt behöver du lära dig kommunicera med Gud.
Och jag råder dig verkligen att söka hjälp.
Var inte blyg, var inte stolt. Kom till oss.
Eller gå till din egen pastor. Jag vill inte göra reklam för vår organisation.
Jag vill att du ska få hjälp. Det finns helande i Jesu namn.
Jag ska avsluta med bön.
Denna bön är också som att se inåt.
Vem är jag? Hur fungerar jag? Orsakar jag själv min sjukdom?
Orsakar jag själv mina egna problem? Många av oss vet inte ens -
att vi gör oss själva sjuka på grund av vårt tänkesätt.
Vi pekar på andra och säger att det är de som gör fel mot oss.
Och vi inser inte att det sätt vi reagerar på, intar förvarsställning -
blir arga, lever i besvikelse, fokuserade på oss själva, -
i självömkan, till stor del orsakar våra egna sjukdomar.
Och då kan Gud inte hjälpa oss.
Om vi orsakar våra egna sjukdomar kan Gud inte hjälpa oss.
Han skulle vilja hjälpa oss, men vi måste ändra vår attityd -
ändra våra känslor.
Ibland klarar vi inte det, för vi inser inte att det är vårt eget fel.
Vi kanske tror att det är normalt att oroa sig.
Vi tror att bekymmer är normalt. Vi säger: "Jag är en ansvarfull person."
På det sättet ursäktar vi vår oro. Men den förgör oss.
Ibland tror vi vrede är en form av rättfärdighet.
"Jag vill ha det jag har rätt till!" Vi tror det är bra att vara arg.
Men det är det inte.
Jag vill avsluta med bön.
Herre Jesus vi kommer till Dig. Tack för att Du genomlidit allting.
Du blev totalt förkastad av människor.
Herre, Du blev orättvist behandlad.
Du dog för oss.
För vårt helande, vår upprättelse, för evigt liv, men också för -
helande i den här världen. Det är en del av Dig.
Vi tackar Dig för att Du har lösningarna.
Tack för att om vi är öppna och sårbara och villiga att be Dig om hjälp
och villiga att ta emot hjälp av andra -
hjälp inom kroppen, då finns det helande för varje sjukdom -
även sådan som orsakas av våra känslor, och helande även för dem.
Allt finns i Dig. Tack för Din kärlek till oss. Amen.
Översättning: Himlen TV7