o
Hienoa olla tässä yhdessä.
Ei ole mitään parempaa kuin seikkailu Kirjasta.
Oli sää mikä tahansa, löydät meidät täältä yhdessä
kokemassa seikkailuja Kirjasta.
Kirjassa on toimintaa ja seikkailua,
enemmän tarinoita kuin osaan luetella.
Rakastammeko me Kirjaa? - No totta vie!
Me rakastamme Kirjaa!
Voi pojat, miten väsynyt olen, herra Mattila.
Niin, Jeremia. Oli kiireinen päivä. Onneksi on jo sulkemisaika.
Olen sanonut saman asian varmaan sata kertaa tänään:
"Pahoittelen, mutta kahvilan lelut ja kirjat eivät ole myynnissä."
Olen selittänytkin varmaan sata kertaa, että juuri lelut ja kirjat
tekevät Tarinankertojan kahvilasta erityisen.
Jos ne myytäisiin, tästä tulisi vain tavallinen kahvila.
Ihmiset ovat epätoivoisia joulu- ostosten suhteen. Minäkin olen.
Älä anna markkinoiden viedä mennessään.
Ihan kuten sanoit: aina kun alkaa ajatella, että
joulussa on kysymys lahjoista, ei ole tehtävissä kuin yksi asia.
Juuri niin. -Ehkä teenkin tänään niin:
jätän ostokset sikseen ja tulen tänne lukemaan Kirjaa.
Ainakin se on paljon hauskempaa kuin ostoksilla käynti.
Tulehan, Jeremia. Eiköhän tämä riitä tälle päivälle.
Eikä pitäisi siivota loppuun ennen kuin lähdemme?
Voimme lopetella aamulla. Tule, mennään.
Varovasti! Älkää liikkuko vielä.
Nyt eloa, kaikki leikkikapistukset!
Ne lähti jo, uskokaa pois. -Tex! Shh...
Mitä odotatte? Jouluako? Tai nythän on jo melkein joulu.
Teidän kaikkien pitää jaaa... -Pitää jaaa?
Tex! Äkkiä piiloon!
Vihaan jogurttia!
Huh, luulin jo hukanneeni auton avaimet lopullisesti.
Outoa. Olin varma, että kassakone jäi kiinni.
Olisipa aikaa lukea tätä, mutta on ehdittävä lahjaostoksille.
Onko reitti selvä? Huh, sepä oli lähellä!
Heko heko, se oli teistä varmaan hyvin hauskaa.
Se oli verratonta, ehdottoman verratonta.
Mikähän on seuraava numero? Roska-auton lassoaminen?
No niin, rauhoitutaanpas sitten.
Olemme pitäneet tarpeeksi lystiä Texin kustannuksella.
Vaikka olihan se tosiaan aika hauskaa.
Voitaisiinko jo puhua jostain muusta?
Anteeksi. Olet oikeasssa. Tehdään jotain muuta.
Hei kaikki, nyt pidetään hauskaa!
Hei, nähdään tiskillä!
Nyt tulee huono olo!
Täältä tullaan!
Mayday! Mayday! Menetän korkeutta!
Meidän pitää tehdä jotain. Voi ei!
Mitä oikein teet, Laukka?
En tiedä!
Vanha kunnon köysi, älä petä minua nyt.
Läheltä liippasi.
Onko se ohi?
On, ja saanen sanoa, että olit urheuden perikuva.
Siellä sinä vaan heilutit lippuja.
Joo. Niin tein, enkö tehnytkin? No, pikkujuttu.
Nyt täytyy päättää, mitä tänään tehdään.
Mitä Tiinalla on mielessä?
Mietin vaan, mitä herra Mattila tarkoitti kun sanoi tietävänsä
mitä tehdä, jos joulu alkaisi tuntua pelkiltä lahjoilta.
Hyvä kysymys. Mitäköhän hän mahtoi tarkoittaa?
Kirjaa! Herra Mattila tarkoitti, että Jeremian pitäisi lukea Kirjaa!
Hänen siis pitäisi lukea jotain kirjaa?
Ei, vaan tiettyä Kirjaa! -Tässähän olisi yksi:
Rakenna oma hirsimökki. Tätäkö tarkoitatte?
Ei, Pete. Vaan sitä Kirjaa. -Ai siis tämäkö?
Käsivarret ympärilläni. Romanssi siis. Voisi olla mukava.
Yäk! -Hei, entäs Marokon hotellit?
Olen aina tahtonut mennä Marokkoon. -Ääh!
On niin vaikea päättää, mitä kirjaa lukisi.
On niin monia, joista valita.
Hups, sori kaverit!
En..jaksa..pitää..kiinni!
Sammuttakaa se!
Älä huoli. Minä pystyn siihen.
Kiitos, Tiina! -Varo, Pete!
Taisin muuten löytää sen kirjan, mitä kaikki kaipailivat.
Onneksi sain jouluostokset tehtyä. Nyt tahtoisin rentoutua.
Nyt keksin! Menen takaisin kauppaan ja luen Kirjaa.
Siellä on hiljaista ja voin miettiä joulun todellista merkitystä.
Hei kaikki, valmistaudutaan kuulemaan tarina Kirjasta.
Tehtävänne on tähystää pääovelle. On ehdottoman tärkeää,
ettei kukaan näe meitä. Olette puolustuksen etulinjassa.
Pystyttekö hoitamaan tehtävän? -Kyllä, sir.
Tietokonetiimi koottu ja valmiina. -Hyvää työtä! Sitten mennään.
Meillä on tänään mahtava tarina kerrottavana.
Hyvältä näyttää. Huolehdi tästä, niin minä hoidan roolijaon.
Laukka! Oletko kunnossa, kamu? -Kuin upouusi.
Kuka tahtoo auttaa illan tarinan kertomisessa?
Minä! Minä! Minä!
Ei hätää, rooleja on kaikille.
Tänne näin, tänne päin! - No niin, lelut. Vaihe kaksi.
Tämä tänne ylös. Rankkaa puuhaa.
Kas hei, Zip! Valmiina töihin? -Okei.
Kaikki paikoilleen. Miltä tilanne näyttää? -Valmista on!
Ovatko kaikki valmiina? Esitys alkakoon!
Mitä on tekeillä? Uskomatonta!
Onneksi tulin takaovesta.
Kaikki taitaa olla valmista. Spotti hommiin!
Hui... No nyt on parempi. Anna mennä, Zip!
2000 vuotta sitten Jumala päätti, että oli tullut aika lähettää
maailmaan pelastaja. -Odotas vähän.
Lähettää pelastaja? Mikä on pelastaja?
Taidan tietää vastauksen.
Saisimmeko urotekoni uusintana?
Kun joku on avuton ja pinteessä, josta ei itse pääse pois,
hän tarvitsee pelastusta. Jonkun on siis oltava pelastaja.
Ja tällä kertaa sitä ei tehnyt kukaan muu kuin minä. Saa taputtaa!
Pois lavalta senkin vanha jojo!
Hienoa, Tex. Kiitos.
En lopettanut vielä.
Ymmärsimme kyllä. En voinut auttaa itseäni, joten pelastit minut.
Jos kerromme sen teon seuraukset miljoonalla, saamme esimerkin siitä
mitä Jumala haluaa tehdä meille kaikille.
Jumalan kansa oli pelastuksen tarpeessa.
Kaikki olivat juuttuneet syntiin, voimatta auttaa itseään.
Jumala tiesi, että hänen pitää pelastaa heidät.
Siksi hän lähetti pelastajan. -Mitä se synti on?
Hyvä kysymys. Ole hyvä, Zip!
Alussa oli Jumala ja hänen luomansa ihmiset.
He alkoivat tehdä tekoja, joihin Jumala pettyi,
eivätkä he enää rakastaneet Jumalaa.
Heitä vaivasi synti ja pahuus. Jumala suri sitä,
että ihminen erosi hänestä lopullisesti.
Moni huomasi, ettei synti ollutkaan niin mukavaa. He kaipasivat
takaisin Jumalan rakkauden luo. Heidän elämänsä oli tyhjää.
Mitä tapahtui? Miten he pääsivät pois kuplasta, tai siis synnistä?
Jumala päätti antaa ihmisille tien takaisin hänen yhteyteensä.
Hän lähetti heille pelastajan, joka antoi mahdollisuuden vapautua
synnistä ja pahuudesta ja olla Jumalan kanssa ikuisesti.
Tuo pelastaja oli Jeesus. Koska hänellä oli niin tärkeä tehtävä,
Jumala teki tarkan suunnitelman, miten hän tuli luoksemme.
Jumala tiesi tarkkaan, mitä teki. Muut tietenkään eivät tienneet.
Vähiten osasi aavistaa nuori pari, Maria ja Joosef, joka eli
tavallista elämää Nasaretissa, pienessä Galilean kaupungissa.
Tuoltako Nasaretissa näytti? -Juuri tuolta, vaikka emme
siihen silloin paljon huomiota kiinnittäneetkään.
Olimme niin innoissamme tulevista häistämme. -Odotahan!
Vaikka olet nyt jo innoissasi, Jumalalla on sellainen uutinen,
että tuskin pystyt sitä uskomaan. -Ihanko totta? -Kyllä!
Kuka sinä olet? -Ole tervehditty, sinä armon saanut.
Herra on kanssasi. -En ymmärrä. Mitä yrität kertoa?
Jumala kertoi, että oli valinnut Marian äidiksi ainoalle pojalleen,
meidän pelastajallemme. Pian hän alkaisi odottaa Kristus-lasta.
Mutta miten voin saada vauvan kun en ole vielä edes naimisissa?
Jumalalle mikään ei ole mahdotonta.
Jumala selitti Joosefille, että oli siunannut Mariaa suuresti.
Kun Joosef oli unessa, enkeli ilmestyi hänelle.
Lapsesi isä on Jumala. Sinun on kutsuttava lasta Jeesukseksi.
Hän pelastaa kansansa synneistään.
Siinä oli näyttämö maailman historian suurimmalle tapahtumalle,
pelastajamme Jeesuksen syntymälle. Siinäpä kaikki tältä illalta.
Lisää! Kerro loputkin! Ei ole vielä myöhä.
Tosiaankin tahdomme lisää. Tästä joulussa on todella kysymys,
Kristus-lapsen muistamisesta!
No niin, oletteko varmoja, että tahdotte lisää? -Joo!
Selvä, jatketaan. Onko Zip valmiina?
Nykyään äidit synnyttävät yleensä sairaaloissa
ja heillä on apunaan lääkäreitä ja hoitajia.
Mutta Nasaretissa oli toisin.
En ole huolissani. Kun aika koittaa, ystäväni auttavat minua.
Pelkäänpä, että eivät. Itse asiassa et edes voi synnyttää kotonasi.
Miksi ei? -Tässä tarinaan tulee käsky
mieheltä, joka hallitsi maata noihin aikoihin.
Hänen nimensä oli keisari Augustus.
Määrään, että koko maailman on maksettava minulle veroja.
Olenpa minä hyvä kirjoittaja!
Kaikkien piti maksaa veroja! Lelujenkin?
No ei ehkä lelujen, mutta kaikkien muiden.
Sillä viikolla meni varmaan paljon postimerkkejä kaupaksi.
Mistä ihmeestä hän oikein puhuu?
Muistakaa, että tämä tapahtui 2000 vuotta sitten.
Ei silloin ollut postia.
Emme voi muuta kuin mennä Betlehemiin maksamaan veromme.
Tuo ei ole reilua! Maria on raskaana eikä saisi matkustaa.
Mitä nyt yhdestä raskaudesta kun on kysymys minun rahoistani.
Ratsastakoon satoja kilometrejä aasilla
maksaakseen minulle veronsa. Olenhan sen arvoinen.
Tuntuu niin painavalta. -Ihanko totta?
Onko Betlehem kaukana? -Ikävä kyllä. On oltava urhea.
Molemmat olivat urheita. Heidän oli pakko,
sillä Betlehemissä heille selvisi, ettei yösijaa ollut tarjolla.
Kurja tilanne! Mikseivät he saaneet hotellihuonetta?
Unohtuiko Joosefilta luottokortti kotiin? Eikö varaustakaan ollut?
Ei silloin ollut puhelimia eikä luottokortteja, eihän?
Ei tietenkään. Mutta tuskin ne olisivat auttaneetkaan,
sillä kaikki siltä alueelta olivat tulleet veronmaksuun juuri silloin.
Betlehem oli pieni kaupunki. Tilaa ei yksinkertaisesti ollut.
Olet raskaana! Et voi yöpyä ulkona kylmässä.
Sitä minäkin. Ikävää, ettei maja- talossani ole tilaa. Jos haluatte,
voitte yöpyä tallissani. Ainakin saatte katon pään päälle.
Yötä tallissa, ei hassumpaa! - Jos sattuu olemaan hevonen.
Oli siunaus päästä talliin ja he olivat kiitollisia, sillä sinä yönä
Maria synnytti esikoisensa, kääri kapaloihin ja asetti seimeen.
Nimeksesi tulee Jeesus, Jumalan käskyn mukaisesti.
Hetkinen, siis kääri mihin? - Ja asetti mihin?
Seimi on kaukalo, johon laitetaan heinää eläinten ruuaksi.
Siihenkö he vauvan laittoivat? - Vaatimaton mutta mukava yösija .
Ja olihan hänellä kapalot suojana. - Kapalot?
Käärimme hänet siis kankaaseen, että hänen olisi mukava ja lämmin.
Tahtooko joku nähdä, mitä kapaloiminen on? -Laukka tahtoo!
Tahdonko? - Hyvä, Laukka!
Olkaa varovaisia. Kutian helposti. Vieläkö voin muuttaa mieltäni?
Hei! En pysty liikkumaan! - Se on tarkoituskin.
No nyt on Laukka kapaloissa. Älä sure, saamme sinut kuntoon.
Antakaa hänet vain tänne, kaverit!
Kaiken tämän keskellä on helppo unohtaa läheisen niityn tapahtumat,
ellet tietenkin satu itse olemaan siellä.
Paimenille, jotka vartioivat ulkona laumaansa,yöstä tuli ikimuistoinen.
Älkää pelästykö. Tuon ilosanoman koko kansalle. Pelastaja, Messias,
Herra, on syntynyt tänään Betlehemissä, Daavidin kaupungissa.
Enkeli kertoi, että lapsen tunnis- taisi kapaloista ja seimestä.
Tietävätkö he, mitä ne ovat? - Tiedetään.
Niin mekin, vai mitä Laukka?
Kunnia Jumalalle korkeuksissa ja maan päällä rauha kaikilla.
Niin kaikki siis alkoi, mutta ei siinä ollut kaikki heidän osaltaan.
Tex, aivastitko sinä? -En. -Entäs Tiina? Etkö?
Laukka? Kukaan teistä? Onko kaikki kunnossa siellä?
Kyllä, sir. Kaikki kunnossa!
Mihin jäinkään? -Sanoit, ettei siinä ollut kaikki heidän osaltaan.
Mutta miten niin? Johan heille oli tapahtunut niin paljon!
Olihan Jeesuksen syntymä suuri tapahtuma ja kiinnosti monia.
Joitakin siksi, että he rakastivat Jumalaa.
Toisia siksi, että he rakastivat pahaa ja pelkäsivät Jumalaa,
joka lähetti kansalleen pelastajan. Jumala tahtoi kaikkien tietävän,
miten erityinen tapahtuma oli. Siksi hän teki jotain erikoista.
Näytetään heille, Zip!
Hän asetti taivaalle tähden seimen yläpuolelle.
Kaukana idässä asuvat tietäjät huomasivat sen.
Tähti oli niin kirkas ja erilainen, että he tunnistivat sen merkiksi,
jolla Jumala osoitti pelastajan tulleen.
Niinpä he vaelsivat pitkän matkan halki tuntemattomien seutujen
toivoen saavansa nähdä Jeesuksen.
Kun he tulivat Jerusalemiin, heidän tiedettiin etsivän pelastajaa,
jota kutsuttiin vastasyntyneeksi kuninkaaksi.
Tämä sai Juudean kuninkaan levottomaksi.
Hän ei halunnut kilpailua. Hänen nimensä oli Herodes,
eikä hän ollut mukava kaveri. Hän tahtoi Jeesuksen hengiltä.
Buu, Herodes! Pois lavalta!
Näinkö kohdellaan kuningasta?
Kuninkaat kävivät Herodeksen palatsissa matkallaan Jeesuksen luo
eivätkä innostukseltaan ymmärtäneet miten paha Herodes oli.
Etsimme vastasyntynyttä juutalaisten kuningasta.
Näimme hänen tähtensä idässä ja tulimme kumartamaan häntä.
Todellako? Vai uusi kuningas? Kuulehan, kun löydätte hänet,
tulkaa kertomaan, missä hän on, että minäkin voin kumartaa häntä.
Herodes ei tietenkään tahtonut löytää Jeesusta kumartaakseen häntä
vaan surmatakseen hänet. Herodes halusi olla ainoa kuningas.
Tietäjät seurasivat tähteä, kunnes se pysähtyi sen tallin ylle,
missä Jeesus oli. Jokaisella oli mukanaan lahjoja lapselle.
Lahjat kuvastivat sitä, miten erityislaatuinen kuningas
Jeesuksesta tulisi. -Tuon sinulle kultaa.
Minä tuon suitsuketta. -Ja minä tuon mirhaa.
Kuka vie lapselle tuollaisia lahjoja? -Hyvä kysymys!
Monet uskovat, että ne symboloivat sitä, millaisen elämän Jeesus eli.
No niin, Zip, aloitetaan kullasta.
Kulta symboloi kuninkaallisuutta ja Jeesuksesta oli tuleva kuningas.
Suitsuketta saadaan Pohjois-Intian ja Arabian alueen puista.
Sen voimakasta savua käytetään temppeleissä pyhyyden symbolina.
Hyvä lahja, koska Jeesus oli Jumalan poika. Suitsuke oli lääke,
jota pystyttiin tuottamaan vain viiltämällä puun kuorta syvälti.
Se symboloi Jeesuksen kärsimystä meidän jokaisen vuoksi.
Tämä on mirhaa. Sitä saadaan pienistä piikkisistä puista,
joita kasvaa Arabiassa ja Itä-Afrikassa. Sitä käytettiin
suitsukkeena tai parfyymina - usein silloin kun joku kuoli.
Lahja symboloi Jeesuksen uhrautumista.
Hänen piti kuolla, jotta meidät vapautettaisiin synnistä.
Tämä oli Jumalan suunnitelma poikaansa varten. -Hetkinen!
Se Herodesko sen teki? -Ei Herodes Jeesusta surmannut,
vaikka sitä yrittikin. Jeesuksella oli paljon vihamiehiä, koska hän
teki ihmeitä ja sanoi olevansa Jumalan poika. Monet pelkäsivät,
etenkin uskonnolliset johtajat. -Miksi joulu on niin iloinen juhla,
jos Jeesus on kuollut? -Ei tarina siihen loppunut.
Jeesus nousi kuolleista ja elää tänäkin päivänä!
Mitä? Jeesus elää? Luulin tätä tuhansia vuosia vanhaksi tarinaksi.
Aivan, se on vanha tarina, mutta Jeesus elää tänäkin päivänä!
Itse asiassa hän on ainoa elävä Jumala. Siksi joulu on iloinen.
Se on alku ihmeelle, joka oli ja on Jeesuksen elämä. Joulussa juhlimme
lahjaa, jonka Jumala meille antoi: Pelastajaa. Siksi jouluna iloitaan.
Iloitse, maa! Herra on tullut! Suo maan vastaanottaa kuninkaansa.
Suo jokaisen sydämen valmistaa hänelle tilaa.
Suo taivaan ja enkelten laulaa.
Kiitos kun autoit meitä ymmärtämään,
mistä joulussa todella on kysymys.
On niin helppoa ajatella, että se on vain lahjoja,
karkkia, koristeita ja muuta.
Mutta ei se ole, vaan se on ihme, Jeesuksen syntymä!
Mukavaa, että piditte tarinasta. Olisi paljon muutakin kerrottavaa.
Se Kirjassa juuri onkin hienoa. Se on jännittävä ja totta.
Rakastan Kirjaa!
Meillä taitaa olla ongelma.
Täällä siis sittenkin oli joku. - Ja hän varmaan näki kaiken.
Rauhoittukaas nyt kaikki! - Mitä nyt tehdään?
Mitä jos hän näki? - No niin, kaikki paikoilleen!
Minä hoidan tämän.
Hei, vanha kamu. On saatava Kirja vietyä kauppaan. Voitko tehdä sen?
Sotilaat!
Laittakaa Kirjaan laskuvarjoja ja valmistakaa se missiota varten.
Nyt mentiin!
Hyvä Kusti, pystyt siihen!
Onnistuihan se!
Nyt on minun vuoroni!
Kiitos, kamu!
Jeremia! Oletko täällä?
Olipa outo uni. Et ikinä usko, mitä tapahtui.
Näin ihan kummallista unta. Se oli niin toden tuntuista.
Tulehan, niin ehditään kirkkoon juhlimaan joulun oikeaa merkitystä.
Niin, pelastajamme Jeesuksen syntymää.
Oijoi, miten läheltä piti. -Niin teki.
Mutta oli se sen arvoistakin, se oli niin hieno tarina!
Kirja on täynnä hienoja tarinoita. - Ja ne ovat kaikki tottakin.
On se kyllä harmi, ettemme me voi mennä kirkkoon ja juhlia.
Me voimme juhlia täällä. - Mutta miten?
Voimme laulaa joululauluja!
Nyt riemuiten tänne kiiruhusti tulkaa,
Betlehemihin rientäkää!
Lapsonen pieni taivahast on tullut.
Oi häntä rukoilkaamme, oi häntä rukoilkaamme,
hän ompi meidän korkea kuningas.
Rakastan joulua.
Suomennos: Johanna Tölli