KONSTNÄREN I BILD Tapio Rantanen
Jag kommer ihåg då man tog kontakt från tidningen "Avotakka".
De frågade efter ett hus i ett av våra program.
De frågade var huset är.
Jag svarade att det fanns i TV-kanalens förråd.
Någon kritiker -
kan vara glad över att programmen görs i äkta miljöer.
Men vi har alltså lyckats lura tittaren -
att vi förflyttar oss från en riktig plats till studion.
Tapio Rantanen f. 1954, Scenograf/grafiker
Utbildning: högsk./scenografi 73-77 Gör scenografi för TV, film, teater
I gymnasiet i Jyväskylä gick jag med i en tonårsteatergrupp.
Jag skulle agera. Men jag hann inte göra det så mycket.
Jag var med i en barnpjäs.
Jag blev intresserad av teater.
Jag var bildkonstnär. Jag hade t.ex. målat.
Jag var med om bildkonstföreningens utställningar.
Scenografi verkade vara en fin kombination.
Jag tänkte att jag söker till Konstindustriella högskolan.
Bara tre personer kommer in varje år till den linjen.
Det var naturligtvis svårt.
Före det hade jag kommit in på universitetet för att studera engelska.
Det blev inte av. Jag fick reda på att jag var en av de tre.
Jag fick börja studera scenografi vid Konstindustriella högskolan.
Det var år 1973.
Jag började jobba vid TV år 1979.
Jag kom då ut ur lumpen.
Det var mitt första jobb. Jag var där i över 20 år.
Programmen var mycket mångskiftande.
Drama, underhållningar, olika tävlingar.
Musikprogram, konserter, sport.
"God morgon Finland".
Olika typer av program.
Här är ett bord som användes i "God morgon Finland".
Det är från 1990-talet.
Det har sin egen historia.
Det har använts vid ett dansinstitut.
Sedan skulle den byggnaden renoveras.
Jag ringde dem och frågade efter bordet.
De sade att de stod på ett flak med skräp.
Jag räddade bordet i sista stund.
Jag lade kontaktplast på bordsytan.
Jag målade lite och nu är bordet vid liv igen.
Jag vet inte var det använts.
Det har nog använts i något program.
TV på 1970-talet?
TV var annorlunda då.
Man hade precis gått till färg från svartvitt.
Den svartvita världen hängde kvar en del.
Det fanns svartvita bakgrundsbilder.
De kunde inte längre användas.
Man måste skapa nytt.
Färgtekniken, t.ex. kamerorna, blev bättre.
Allt blev mer exakt.
Man kunde inte längre kisa för att få se hur något ser ut i TV.
Förut brukade man säga "Vi sköter resten med ljuset".
Det var inte så noggrant som t.ex. dagens HD-teknik.
Dagens teknik kräver mer bearbetning.
Allt syns bättre.
Belysningen är hälften av scenografin.
Utan belysning -
är scenografin ingenting.
Det är mycket sällsynt -
att en scenografi fungerar utan belysning.
Du och Gud?
Jag studerade andra året -
scenografi i Helsingfors.
Livet började kännas tomt.
Det saknade mening.
Jag studerade något fint och trevligt.
Allt borde vara väl. Jag såg fram emot sommaren -
men det kändes som om hösten skulle vara i vägen.
Det var deprimerande på något sätt.
Jag funderade om det fanns någon mening med livet över huvud taget.
Min mamma hade på gatan fått -
en tidning som hette "Jesus-nyheter".
Hon hade med den hem.
Jag läste den.
Där fanns svaret på mina frågor.
Gud har svaret.
Svaret är Jesus.
Han har skapat universum så fint.
Det är fulländat, vackert och harmoniskt.
Jag tänker att jag får avspegla det.
Jag strävar i mitt eget arbete -
undermedvetet efter harmoni och fulländning.
Det gäller bl.a. kompositionen -
det gyllene snittet och så vidare.
Jag strävar efter skönhet -
och harmoni i mitt arbete.
Det finns också arbetsuppgifter -
där det inte passar in.
Då jag gör mina arrangemang -
planerar färger och så vidare -
strävar jag efter att det finns en viss balans -
med i det hela.
Det här materialet är -
här är lite hönsnät med -
det är material ämnat för teaterbruk.
Ett slags nät.
Det är lite som ett bladverk.
Det kan köpas i affärer inom branschen.
Jag har målat det och lagt i små lampor.
De har använts i "Det gyllene dragspelet" -
under de senaste åren. Nu är de här.
Ringarna kommer från "Bumtsibum" ("Så ska det låta").
De stöder det hela.
Någon har sagt att all stor konst är stöld.
Kanske det ligger något i det.
Man hittar idéer på olika ställen.
Man kan lägga dem i en mapp.
Jag har många av dem.
Ibland kommer en idé då jag sitter och snurrar pennan mellan fingrarna.
Som kristen ser jag också så på saken -
att det himmelska elementet också finns.
Man kan lämna saker i Guds händer i bönen -
och så kommer idéer.
Det här är en idé jag kom på -
då jag hade en målfärgsförpackning.
Den var av den här storleken.
Burkarna stod inne i materialet.
Jag funderade att det kunde vara -
ett bra grej med de där hålen.
Jag letade efter en i Björneborg -
eller Raumo. Där fanns ett företag som tillverkade sådana.
En högtrycksvatten- såg skär materialet.
I det här fallet superlon.
Jag hade bara tänkt mig hål.
Men cylindrarna kom med.
Det var intressant.
De kan ligga på olika djup.
Här står något.
Kanske är det arabiska.
Ett intressant material.
Det går inte heller sönder.
Man kan nästan göra vad man vill med det.
Ibland går det så.
Trevliga fynd.
Det trevligaste projektet?
Man kan inte kategorisera dem men -
jag har fått göra många program -
och produktioner med kristet budskap.
Musikaler, pjäser.
Nyligen gjorde jag -
ett drama som heter "Den elfte stunden".
Ett påskdrama.
Det var i Olofsborg. En fin erfarenhet.
Hela processen.
Det var också intressant hur pjäsen föddes.
Sådant inspirerar.
Men alla program har sina egna -
positiva sidor.
Man kan glädjas åt dem.
Jag förhåller mig seriöst till varje program.
Jag vill inte ge dem olika värde.
Göra ett med vänster hand och ett perfekt ...
Översättning: Heaven TV7