o
Hei, veli Mike. - Hei!
Voitko kertoa menneisyydestäsi? Et ole aina ollut uudestisyntynyt.
Synnyin tavalliseen anglikaaniperheeseen.
Isä oli maallikkosaarnaaja. Kävimme kirkossa sunnuntaisin.
Eräs sukulaismies oli uudestisyntynyt.
Hän kyseli kaikilta, ovatko nämä pelastuneita. Meitä nolotti.
Kuuluit anglikaanikirkkoon.
Kyllä. Kävin anglikaanista sisäoppilaitosta.
Noudatin anglikaanisia tapoja. Ne ovat yhä tärkeitä minulle, -
mutta olen oppinut näkemään ne perinteinä.
Uskoit silloin Jumalaan. - Kyllä.
Tapasin rukoilla lapsena.
En pitänyt rukousta rituaalina.
Minulle se oli enemmänkin keskustelua.
Saitko vastauksia?
En välttämättä sanoina.
Sain aavistuksia siitä, miten minun pitää toimia.
Tavallaan näin sen vastauksena.
Vastaukset liittyivät arkipäivän valintoihin.
Se oli osa jokapäiväistä elämää.
Mitä vanhempasi tekivät?
Äiti oli kotiäiti.
Kun olin sisäoppilaitoksessa, äiti työskenteli sihteerinä.
Tarvitsimme rahaa lentolippuihin.
Vanhempani asuivat Itä-Saksassa, kun olin 3, -
ja Länsi-Saksassa, kun olin 5.
Asuimme Lontoossa 3 kuukautta, sitten Kyproksella 2 vuotta, -
Libyassa 1,5 vuotta. Sitten menin sisäoppilaitokseen.
Asuin 4 vuotta Englannissa, 2 Italiassa, vuoden Englannissa, -
kaksi vuotta Suomessa, 16 vuotta Englannissa. Muutin Suomeen 1982.
Millaista oli elämäsi Englannissa?
Kamalaa. En sopeutunut sinne. Kävin siellä koulua.
Mitä koulua?
Se oli sisäoppilaitos, jossa asuttiin.
Koulussa oli hyvin vanhan- aikaiset kasvatusmetodit.
Se muistutti 1930-lukua, vaikka elimme 1960-lukua.
Uskonnonopetus oli kyllä kunnollista, -
mutta se korosti uskonnollisuutta.
En koe itseäni englantilaiseksi.
Olen elänyt Englannissa 20 vuotta. Olen 61-vuotias.
Vietit aiemmin vaurasta elämää. Kerro siitä.
Se oli omaa tekoani. Herralla oli siinä osansa.
Aiemmin työskentelin Lontoon Cityssä.
Olin vakuutus- ja sijoitusneuvoja.
Olin veroneuvoja.
Etsin keinoja, -
miten verorahat saadaan palautumaan verottajan taskusta.
Olin hyvin kysytty. Tienasin paljon.
Minulla oli kaupunkikoti Lontoossa ja viikonlopputalo Walesissa.
Ajelin väliä luksusautolla.
Walesissa minulla oli arvokas urheiluauto.
Olin 32-vuotias rikas sinkku.
Minulla oli paljon tyttöystäviä.
Elin elämää, josta monet haaveilevat.
Olit menestynyt. - Aivan niin.
Menestyit myös urheilussa ja muilla elämänaloilla.
Kuuluin brittien ampumahiihtojoukkueeseen.
Se ei ole yhtä hohdokasta kuin Suomen joukkueeseen kuuluminen.
Olen edustanut maatani ampumahiihdossa.
Pidän myös uimisesta.
Puhumme kohta loukkaantumisesta ja parantumisesta.
Liikun mielelläni, mutta talvella kaatumisen riskit ovat isot.
Pidän hiihtämisestä, kunhan ei ole mäkiä.
Millaiselta elämä tuntui, kun narut olivat omissa käsissäsi?
Se tuntui hienolta. Monet arvostavat sitä.
Se on kaikkien haave.
Opin jotakin hyvin tärkeää.
Menetin kävelykykyni. Muutuin hetkessä urheilijasta rammaksi.
Miten se tapahtui?
Olin irrottanut vanhasta urheiluautostani vaihdelaatikon.
Asetin öljyisen vaihdelaatikon työpenkille.
Vaihdelaatikko putosi.
Minulla on nopeat reaktiot. Näin vaihdelaatikon putoavan.
Ajattelematta mitään tartuin vaihdelaatikkoon.
37 kilon painoista mötikkää ei oteta lennosta kiinni.
Seuraavaksi heräsin sairaalasta.
Mitä oli tapahtunut?
Kolme välilevyä oli murtunut. Yksi levy oli haljennut kahtia.
Sitä kutsutaan välilevyn pullistumaksi.
Jalkoihin menevät hermot olivat katkenneet.
Minulla ei ollut lainkaan tuntoa vyötäröstä alaspäin.
Halvaannuit. - Niin.
Aloin tuntea kipua kahden viikon kuluttua.
Kipu oli uskomaton. Se muistutti hammassärkyä.
Kuvittele hammassärky, joka on näin paksu ja näin pitkä.
Kipu tuntui selästä varpaisiin.
Se tuntui sähköiskuna joka sydämenlyönnillä.
Pyörryin monta kertaa päivässä kivun takia.
Miten kestit sen? - Huonosti.
Tiedän nyt, että Herra oli kanssani. Silloin en ymmärtänyt.
Olen melkoinen jääräpää.
Millaisen ennusteen sait lääkäreiltä?
Kysyin, mikä on pahin mahdollinen ennuste.
Olen opiskellut biologiaa jonkin verran.
Lääkäri sanoi, että saatan joutua pyörätuoliin.
Jalat saattavat surkastua. Ne joudutaan ehkä amputoimaan.
Sitten kysyin, mikä on paras mahdollinen ennuste.
Lääkäri sanoi, että saatan pystyä kävelemään tukien avulla.
Silloin olin jo pyörätuolissa. Ei ollut mitään menetettävää.
Nousin ja otin muutaman askeleen. Kipu oli hirveä. Menetin tajuntani.
Joka päivä kävelin aina vähän pidemmän matkan.
Välillä tuli takapakkia. Itkin ja huusin paljon.
Sain paljon kipulääkettä.
1,5 vuoden kuluttua lähdin kävellen sairaalasta.
Olin rikkonut nopeusennätyksiä pyörätuoli- ja uintimatkoilla.
Se kuvastaa minua.
Millaista elämä oli?
Vaikeaa. Tyttöystäväni uusi miesystävä oli muuttanut meille.
En pystynyt asumaan siellä enkä tullut toimeen itsenäisesti.
Vanhempani olivat käyneet kiropraktikolla.
Kiropraktikko oli ehdottanut tapaamista.
Olin menossa leikkaukseen.
Menin sitä ennen kiropraktikon vastaanotolle.
Hän selitti röntgenkuvien avulla, mikä oli vialla.
Hän hoiti selkääni ja antoi C-vitamiinia, joka parantaa rustoa.
Olen nyt yhtä pitkä kuin olin ennen tapaturmaa.
Puolentoista vuoden aikana opettelin kävelemään uudelleen.
Minulla oli yhä kipuja, kun muutin Suomeen 1982.
Kivut loppuivat 31.10.1983, kun parannuin täällä.
Miksi tulit Suomeen?
Britanniassa minut tunnettiin menestyvänä.
Menestyviltä ihmisiltä odotetaan tiettyjä asioita.
Ennen tapaturmaa juoksin aina portaat ylös.
Yhtäkkiä kuljin huterasti kävelykeppien kanssa.
Pystyin kuitenkin kävelemään ja työskentelemään.
Pystyin seisomaan tukea vasten.
Nykyään nojaan seinään, koska se on mukavampaa.
Halusin aloittaa uuden elämän paikassa, joka oli minulle tuttu.
Olin asunut täällä pikkupoikana kaksi vuotta. Puhuin suomea.
Olin opetellut maailman turhimman kielen. Missä sitä voi käyttää?
Ehkä vähän Kanadassa, USA:ssa ja Ruotsissa. Tänne oli siis tultava.
Äitini juuret ovat Suomessa. Suku muutti Suomesta 1743.
Halusin aloittaa alusta täällä, jossa minua ei tunnettu.
Halusin olla oma itseni, rikkinäinen kun olin.
Sitten tulit tänne Helsinkiin Temppeliaukion kirkkoon.
Mitä täällä tapahtui? Miksi tulit tänne?
Autoni kiehahti, ja minun piti pysähtyä jäähdyttelemään sitä.
Huomasin kirkon. Tätä rakennettiin, kun asuin Suomessa edellisen kerran
Poikkesin katsomaan kirkkoa.
Sattui niin, että englanninkielinen jumalanpalvelus oli juuri alkamassa
Minua oli vastassa tumma kalju pastorimies.
Hän tervehti minua niin iloisesti, että kummeksuin sitä.
En ollut missään nähnyt yhtä paljon kauniita tyttöjä.
Nyt tiedän, että se johtuu siitä, mitä heidän sisällään on.
Se ei ollut pelkästään fyysistä kauneutta.
Heistä huokui viehättävä lämpö, rakkaus ja rauha, -
sama kuin vaimossani ja uskovissa ystävissä nyt.
Liityin heti seurakuntaan. Herra tiesi, mistä narusta nypätä.
Kerro parantumisestasi.
Olen opiskellut biologiaa ja teologiaa.
En uskonut, että parantumisia tapahtuu nykyään.
Minulle oli opetettu, että parantumisihmeet lakkasivat.
En tullut tänne parantumaan.
Tulin oikeastaan arvostelemaan järjestelmää.
Halusin nähdä, millä tavalla ihmisiä huijataan.
Jos arvioin uskoani parantumiseen asteikolla yhdestä kymmeneen, -
se olisi ollut miinus 70.
Aika paha. - En uskonut parantumisiin.
Pidin sitä amerikkalaisena hömpötyksenä.
Skotti Colin Urquhart oli puhumassa.
Hänkin tuli anglikaanipiireistä. Halusin tulla kuuntelemaan.
Seisoin parven takaosassa.
Colin piti hyvän saarnan.
Hän sanoi, että elämänsä voi antaa uudelleen Herralle.
Jos tulee kirkkoon, täytyy olla jokin kiinnostus.
Olin antanut elämäni Herralla konfirmaatiossa -
ja toisen kerran, kun lähettiryhmä vieraili kotonamme.
Annoin rukouksessa elämäni Herralle uudelleen.
Minua vähän itketti. Mitään muuta en kokenut.
Seisoimme kädet toistemme kädessä. Colin oli kehottanut siihen.
Colin pyysi meitä rukoilemaan toistemme parantumisen puolesta.
Vierustoverini Ron on kuvanveistäjä.
Hänen oikean olkapäänsä oli kipeytynyt.
Kun rukoilin, Ron alkoi yhtäkkiä huutaa ja heiluttaa kättään.
Ron on amerikkalainen. He ovat joskus suurieleisiä.
En ollut tottunut sellaiseen.
Ron oli innoissaan. Olin vaikuttunut.
Sitten ajattelin, että Ron vain teeskenteli sairasta.
Colin sanoi: "Joku saa kuulonsa takaisin."
Eräs nainen hyppäsi ylös ja huusi: "Minä kuulen!"
Totesin Ronille: "Kuinkahan paljon naiselle maksetaan?"
Edessä nainen nousi pyörätuolista ja alkoi kävellä.
Ron sanoi: "Hiljaa. Kuuntele."
Colin sai tiedonsanoja parantumisista.
Seisoin tyttöystäväni ja Ronin välissä. Pidimme toisiamme kädestä.
Colin sanoi: "Herra koskettaa selkiä."
Kukaan ei voinut koskettaa minua.
Koit jotakin. - Tunsin käsiä selässäni.
Olin takarivissä. Takanamme ei ollut ketään.
Tunsin käsien kosketuksen.
Tunsin kipua. En uskonut lainkaan parantumiseen.
Mitään ei tapahtunut. Colin jatkoi puhumista ja unohti minut.
Minulla on Colinin puhe nauhalla.
10 minuutin kuluttua hän osoitti meitä.
Hän sanoi: "Herra parantaa selkä- ja jalkakivun parvella."
Se tapahtui hetkessä.
Koin elämänmittaisen kivun - Lyhyessä ajassa
En ehtinyt edes pyörtyä.
Sitten kaikki kivut olivat poissa.
Olin tuntenut kipua joka sydämenlyönnillä.
Herra paransi minut.
Miltä sinusta sitten tuntui? - Minua nolotti.
Se tuntui kamalalta. Olin kiitollinen, että kipu oli poissa.
Olin puhunut julkisesti, ettei parantumisia tapahdu.
Maailmankaikkeuden Luoja laskeutui alas ja kosketti elämääni.
Hän osoitti, mitä Hän voi tehdä.
Aloin uskoa, että Raamattu on totta.
Aloin todistaa ihmisille, että Raamattu on kaikin tavoin totta.
Koen sen palvelutehtäväkseni.
Miten elämäsi muuttui? Kipu lähti. Mitä muuta tapahtui?
Kun joku kokee parantumisihmeen, -
perinteisesti keskitytään henkiseen muutokseen.
Vasta sitten aletaan miettiä lääketieteellistä muutosta.
Jos keskittyy vain parantumiseen, keskityy väärään asiaan.
Kun Pyhä Henki koskettaa, ihminen muuttuu.
Muutuin ihmeen paljon muutaman päivän kuluessa.
Millä tavalla?
Tulin tänne, koska naiset olivat kauniita. Olin noin 35-vuotias.
Vaikka onnuin, olin ulkomaalainen, ja minulla oli hyvä toimeentulo.
Löysin kyllä naisseuraa.
Sinä iltana muutimme tyttöystäväni hänen vanhempansa luo.
Se tuntui oikealta ratkaisulta.
Oli selvää, ettei sellainen elämäntapa käynyt päinsä.
Olin hengellisesti eri ihminen.
Olen aina tuntenut Herran, lapsesta saakka.
Jos elämääni vertaa autoon, tapasin pitää Herraa takakontissa.
Kun tuli ongelmia, pysähdyin ja avasin takakontin, -
jossa ovat työkalut ja vararengas.
Kun ongelma oli ratkaistu, jatkoin matkaa.
Kun asuin Lontoossa, tapasin rukoilla.
Silloin Herra sai ehkä tulla takapenkille.
Hän tuli hieman lähemmäs.
Suomessa tutustuin karismaattisiin piireihin.
Anglikaanikirkossakin oli pari Hengellä täyttynyttä.
Silloin laitoin Herran etumatkustajan paikalle.
Päivä, jona sain kokea parantumisen, oli merkittävä.
Se ei tapahtunut silloin, kun annoin elämäni Herralle.
Heti parantumisen jälkeen ymmärsin, -
että minun piti pysäyttää auto, nousta autosta, -
antaa avaimet Herralle ja istuutua matkustajan paikalle.
Minne Herra on sinut johtanut?
Haluan, että Herran tahto tapahtuu elämässäni.
En halua kulkea omia polkujani.
Rukoukseni on: "Tapahtukoon tahtosi."
Kaikki on muuttunut.
Vanhat kirkkokunnat eivät katso lääketieteellisiin todistuksiin, -
ennen kuin henkilö on muuttunut hengellisesti.
Parantumiseni voidaan todistaa röntgenkuvien avulla.
Tiedot ovat lääkärini luona.
Se ei ole tärkeää.
Tärkeintä on se, mitä tapahtui hengellisessä ulottuvuudessa.
Kun tuntee Herran, rakastaa Häntä hieman -
ja pitää lauluista, virsistä ja perinteistä, -
täytyy erottaa uskonto uskosta.
Yhtäkkiä sitä huomaa löytäneensä neljännen ulottuvuuden.
Maailmamme on kolmiulotteinen. Tämä kirkko on hieno esimerkki.
On olemassa neljäs ulottuvuus, hengellinen ulottuvuus.
Siitä puhutaan vähän.
Usein sitä myös laiminlyödään.
Siitä pitäisi puhua enemmän, jotta ihmiset voivat seurata meitä.
On olemassa neljäs ulottuvuus.
Se on hengellinen. Herra puhuu, ja asioita tapahtuu.
Miten sinne pääsee, jos sitä ei vielä tunne?
Kehotan sellaista ihmistä katselemaan ympärilleen.
Etsi kristitty, joka erottuu muista.
Hänellä on sisäinen rauha ja ilo, jota muilla ei ole.
He eivät ole lannistavia eivätkä he valita.
Se ei sovi kristitylle.
On asioita, joita pitää välttää.
Tyttöystäväni muutti vanhempiensa luo.
Kukaan ei käskenyt tekemään niin.
Herra puhui meille siitä hyvin hellästi ja lempeästi.
Kuten kaikki ihmiset, joskus kompastun ja lankean.
Voin aina tunnustaa syntini ja pyytää anteeksi Jumalalta.
Olen ollut rikas.
Minulla on ollut Bentley ja muita autoja.
Olen lennättänyt tyttöystäviäni Pariisiin illalliselle.
Enkä ollut...
Olin onnellinen, koska minun kuului olla onnellinen.
Minulla oli kaikkea. Piti oikein keksiä, mihin tuhlaisin rahani.
Se on hullua, koska jotkut näkevät nälkää.
Nyt vasta tiedän, mitä on todellinen rikkaus.
Sillä ei ole mitään tekemistä rahan tai omaisuuden kanssa
Rikkaus on sitä, ettei puutu mitään.
Sitä Herra haluaa tarjota meille.
Voimme saada kaiken.
Ensin täytyy luopua kaikesta muusta.
En halunnut luopua omastani.
Herra salli tämän tapahtua.
Tämä voi kuulostaa oudolta.
Kun katson ajassa taaksepäin, -
tapaturma oli parasta, mitä minulle on tapahtunut.
Ilman onnettomuutta en olisi tullut tänne saamaan parantumisihmettä.
En hyppisi ja juoksentelisi täällä huutaen hallelujaa.
Ilman sitä en olisi muuttunut menestyvästä liikemiehestä -
julistajaksi, joka on innoissaan siitä, että Raamattu on totta.
Olen innoissani Raamatun kolmesta ensimmäisestä sanasta.
"Alussa Jumala loi". Se on innostava tieteellinen tosiseikka.
Tieteen keinoin ei voida selittää, mistä kaikki sai alkunsa.
Raamatun sanoma on totta.
Alussa Jumala loi. Se on innostavaa.
Täytätkin innostuneelta.
Kuka muu kuin Luoja voi koskettaa ja parantaa?
Millaista on elämäsi nykyään?
Opiskelen ja luen paljon. Olen lähdössä Intiaan.
Olen siellä pari kuukautta.
Intiassa on tapettu 1200 kristittyä viimeksi kuluneina kuukausina.
Väkemme tarvitsevat rohkaisua.
En mene lähetiksi. Evankeliointi on paikallisten tehtävä.
Menen rohkaisemaan uskovia.
Opetan kristillisissä kouluissa ja yliopistoissa, -
että Raamattu on totta.
Suunnitteilla on myös kokonainen ohjelmasarja.
Nyt olet naimisissa. - Aivan.
Menin naimisiin 7 vuotta sen jälkeen, kun tulin Suomeen.
Se oli mahtavaa. Olen onnellinen ja kiitollinen vaimostani.
Kiitos haastattelusta. Oli kiva kuulla tarinasi.
Kiitos. Siunausta kaikille!
Suomennos: Marianne Tenetz