o
Terve, minun nimeni on Siim Vaher. Olen 27 vuotias.
13-vuotiaana kävin vanhempieni kanssa kirkossa.
Kävin pyhäkoulussa, annoin sydämeni Jeesukselle, mutten täysin.
Viron talous kehittyi ja vanhempani löysivät hienommat työpaikat.
Heillä kului enemmän aikaa töissä. Sen takia kirkossa käynti väheni.
Itse en kirkossa käynyt. Vanhempani viemällä veivät kirkkoon.
Minua on aina miellyttänyt olla pomona eri piireissä.
Myös koulussa halusin olla muiden keskipisteenä.
Aloin käymään "kingien" kanssa. He olivatkin aika "pahiksia".
Pahikset harrastivat pahoja asioita. Eräs "kovimmista" myi huumeita.
Kävin hänen kanssaan ulkona. Tupakointi, viina ja olut tuli kuvioihin.
Sitten aloin varastamaan rahaa kotoa ja muualta.
Kaverit järjestivät viinaa ja myöhemmin huumeita.
Myöhemmin rahaa oli liian vähän. Aloin käymään autovarkaissa.
Jotta saisin tyydytettyä tarpeeni huumeisiin.
Yhtenä kesänä täytin 14 vuotta.
Kuukautta aikaisemmin ostin kokeeksi ystävältäni kalliilla hinnalla.
Se oli pienikokoinen ja selvisi, että sitä kutsutaan amfetamiiniksi.
Join sen teen kanssa, eli en aloittanut sen käyttöä suonensisäisesti.
Kokeilin siis sitä ja se miellytti. Toistin pari kuukautta myöhemmin.
Parin kuukauden, vuoden sisällä käyttö oli kahden viikon välillä.
Käytin sitä oluen tai viinan sijasta. Sen "voimin" kävin koulun bileissä.
Käytin sitä jo yksin, enkä kavereiden seurassa.
Puolitoista vuotta myöhemmin oli gramma päivässä normaali annos.
Se oli 20-kertainen määrä alkuperäiseen verrattuna.
Riippuvuuteni kasvoi ja jäimme varastamisesta kiinni.
Olimme vankilassa. Minä pääsin vähällä. Maksettiin takuut.
En saanut enää varastaa. Päätin tienata huumekauppiaana.
Siis liikuskelin tämänkaltaisissa paikoissa, yökerhoissa ja kouluissa.
Ajelimme BMW:llä.
Mainostimme "hyvää kamaa" juhlimiseen, sain vaarallisia asiakkaita.
Nimitin heitä "kavereiksi".
Siten tienasin paljon rahaa. Käytin itse amfetamiinitabletteja.
Joita kutsutaan ekstaasiksi.
Oli myös LSD:tä. Onneksi vahvempia en paljoa käyttänyt.
Puoli vuotta myöhemmin en enää voinut lopettaa.
Yritin ja minut lähetettiin 4 kuukaudeksi Eestistä pois.
Onnistuin parissa kuukaudessa saamaan ekstaasia Englannissa.
Sika löytää mutalätäkön, narkkari toisen narkkariin.
Takaisin tullessa tilasin luonnollisesti annoksen.
Taas oli huumeita. Huumekauppa käynnistyi nopeasti.
Minulla oli paljon rahaa. Tilasin suuren huume-erän.
Se antoi minulle suuren paukun niin rahassa kuin huumeissa.
Kauppa eteni.
Minun kaupänkäyntini häiritsi isompia huumepiirejä.
Pomot, eivät varsinaiset mafiamiehet, uhkasivat tappaa.
Minut haluttiin viedä metsään ja "puristaa ilmat pellolle".
He panivat kaupanteolleni rajat eteen.
Uhkailun jälkeen jätin hienon asuntoni, muutin vanhemmilleni.
Siitä alkoi minun paluuni Kristuksen luokse.
Isäni pisara pisaralta opetti Kristuksesta ja Raamatusta.
Hän vei minut takaisin kirkkoon. Itse en kirkkoon halunnut
En kuunnellut isääni, minua ohjasi pilalle mennyt elämäni.
Minut haluttiin ajaa ulos koulusta. Lukio jäi täysin käymättä
Aloitin lukion, mutta jo jouluna minut haluttiin potkia koulusta.
Olin elämässäni jo ehtinyt kaikenlaista kokeilemaan.
Ajattelin, että olin jo ollut 6-7 vuotta narkomaani.
En tiennyt, mitä alkaisin työkseni tekemään.
Olin pettynyt elämääni. En saavuttanut elämälläni mitään.
Nilkutin kotiin, olin pilvessä tai huumekrapulassa.
En kyennyt oppimaan aineita, joista oli hylätty arvosana.
Mietin, että minullakin voisi edes jokin asia olla kunnossa.
Mietin mitä olen kokeillut ja ei, en ole lukenut Raamattua.
Minulla oli menossa joulutodistuksen, ehtolaiskokeet.
Isäni oli antanut juuri minulle Raamatun joululahjaksi.
En sitä kaivannut. Panin sen ikkunalaudalle piiloon.
Pari viikkoa siitä Jumala näytti, että minä tarvitsen Raamattua.
Tiesin, että saan potkut koulusta ja elämästäni ei tule mitään.
Kaikkia olen kokeillut. Mietin, mitä pahaa en ole vielä tehnyt.
Voi olla 1-2 asiaa, mitä en ole tehnyt. Heroiinia en ollut kokeillut.
Raamattuakaan en ole lukenut. Päätin kokeilla. En tiennyt miksi.
Avasin Raamatun täysin vahingossa Psalmi 38:sta.
Se Raamatun luku sopi täysin minun elämääni siinä hetkessä.
Minua ajettiin takaa. Minulla oli suuret velat.
Rahaa ei ollut, mutta huumeita tarvitsin.
Varastin pyöriä, videonauhureita ja televisioita, huumeita varten.
Jos minua ei vihattu, kanssani ei oltu missään tekemisissä.
Minulla uskomaton tilanne.
Varkauksien uhrit halusivat saada minut, piestä tai pahempaa.
Minun terveys oli heikko. 7 vuoden huumeiden käyttö näkyi ihossa.
Olin laiha. Haavat ei parantuneet.
En syönyt. Oli univajaus. Sydän oli rasittunut.
Verenkierto toimi vajavaisesti. Huumekrapulassa ihoni oli keltainen.
Haavat olivat infektioita täynnä. Tunsin paljon kipuja.
Raamatussa oli tämä sama asia samalla tavoin Psalmissa 38.
Itkin. En vihasta tai surusta. Tunsin Pyhän Hengen kosketuksen.
En tuolloin ymmärtänyt, mitä se tarkoittaa.
Seuraavana aamuna tuli isäni, joka ei tiennyt mistään mitään.
Hän kysyi, haluanko pastorin luo. Vastasin KYLLÄ.
Isäni ei tiennyt huumeistani.
Vastasin myöntävästi vapautuakseni.
Nyt luotin, että kaikki loppuisi hyvin.
Ja kävikin. Tupakointi loppui heti. Kirkossa tapasin pastorin.
Hän ei paljoa puhunut. Emme rukoilleet syntisen rukousta.
Hän ei käskenyt minua joka päivä Raamattua lukemaan.
Hän antoi minulle kokousajat, numeronsa. Aina saisi soittaa.
Ja yksinkertaisesti rukoili jonkun rukouksen minun kanssani.
Sanoja en muista. Mutta itkin kovasti.
Hyvä oli olla. Nyt yli 7 vuoteen en enää huumeita ole käyttänyt.
En enää muista sitä, miltä huumeet tuntuvat.
Tupakka tai alkoholi ei enää aiheuta riippuvuutta.
On varma visio siitä, että Jumala haluaa minusta evankelistan.
Ja olla valkeudeksi ja suolaksi tässä maailmassa.
Ihmettelen luomakuntasi suuruutta.
Kaikki on niin täydellistä ja hyvää.
Miksi minutkin tänne loit?
Rakkauttasi jaat kylliksi.
Luotasi löydän turvapaikan.
Sinun suojaavat kätesi hoitavat.
Sitä totisesti arvostan.
Vain sinä tiedät.
Ihmettelen luomakuntasi suuruutta.
Kaikki on niin täydellistä ja hyvää.
Miksi minutkin tänne loit?
Rakkauttasi jaat kylliksi.
Luotasi löydän turvapaikan.
Sinun suojaavat kätesi hoitavat.
Sitä totisesti arvostan.
Vain sinä tiedät.
Sinä ympäröit minut voimallasi.
Sinä käytät minua ja siunaat.
Suunnitelmiasi en aina ymmärrä.
Sinuun voi aina luottaa.
Ihmettelen luomakuntasi suuruutta.
Kaikki on niin täydellistä ja hyvää.
Miksi minutkin tänne loit?
Rakkauttasi jaat kylliksi.
Luotasi löydän turvapaikan.
Sinun suojaavat kätesi hoitavat.
Sitä totisesti arvostan.
Vain sinä tiedät.
Sinä ympäröit minut voimallasi.
Sinä käytät minua ja siunaat.
Suunnitelmiasi en aina ymmärrä.
Sinuun voi aina luottaa.
Sinä ympäröit minut voimallasi.
Sinä käytät minua ja siunaat.
Suunnitelmiasi en aina ymmärrä.
Sinuun voi aina luottaa.
Sinua arvostan.
Koska et minua hylkää.