Sinua kumarran Jeesus. Koko elämälläni ylistän Sinua.
Kallisarvoinen Pelastajani
Siunattu Lunastajani
Kuolit puolestani, oi Jumalani. Koko elämälläni ylistän Sinua.
Kallisarvoinen Pelastajani
Siunattu Lunastajani
Kuolit puolestani, oi Jumalani. Koko elämälläni ylistän Sinua.
Elämme erityistä aikaa.
Aikaa, jolloin ihmiset esittävät monia kysymyksiä.
Usein kysymyksiin ei saada vastauksia.
Mitä aikaa elämmekään?
Aikaa, jolloin televisiossa meille usein puhutaan kriisistä.
Koskaan historiassa ihminen ei ole pelännyt niin huomista kuin nyt.
Mikä aika tämä on? Jopa uskovat ovat hämmentyneitä.
He usein kysyvät: Missä onkaan Jumala?
Suhteemme Jumalaan riippuu siitä, kuinka hyvin ymmärrämme
Hänen suunnitelmaansa maailman osalta.
Periaatteessa suunnitelma on hyvin laaja, mutta myös kapea.
Jumalan suunnitelmissa on koko ihmiskunnan pelastaminen
Jeesuksen veressä. Se on hyvin yksinkertaista.
Toisaalta me kaikki odotamme Kristuksen toista tulemusta.
Ajattelemme usein Hänen tuloaan. Meillä on tässä kaksi käytösmallia.
Joko odotamme monien muiden tavoin Hänen tuloaan passiivisina,
tai yritämme osallistua siihen.
Apostolien teoissa luvussa 3 jakeessa 21 on kiintoisa paikka.
Jos tulkitsemme tekstin, niin siinä lukee näin:
Taivas pidättelee Jeesuksen tuloa ennen kuin täyttyy kaikki,
mistä profeetat ovat puhuneet. Mistä he ovat puhuneet?
Suurin osa profetioista koskettaa maapallon yhtä kolkkaa.
Se on Israel, Jerusalem.
Luomme itsellemme merkkejä ja muotoja maailmasta, jossa elämme.
Tässä väärinymmärryksestä meille syntyy ongelmia.
Synnyin Neuvostoliitossa. Meille opetettiin maantiedettä.
Muistelkaa, mitä meillä oli seinällä.
Se oli Neuvostoliiton kartta. Lapseni opiskelevat Suomessa.
Mikä kartta heillä on seinällä? Suomen kartta.
Se on tavallista. Näin lapsia kasvatetaan alusta saakka.
Heille opetetaan, että muu maailma pyörii heidän maansa ympärillä.
Kun saavumme Yhdysvaltoihin, koulussa on seinällä USA:n kartta.
Lapset luulevat, että maailma pyörii Yhdysvaltojen ympärillä.
Todellisuudessa miettikää, mikä kartta on Jumalan silmien edessä.
Mikä maa? Tietysti se on Israel.
Koko pelastuksessamme Israelia pidetään esimerkkinä.
Apostolien tekojen jakeessa (3:21) viitataan siihen, että
Jeesus saapuu, kun Israelin valtakunta on palautettu ennalleen.
Ennalleen palauttaminen koostuu kahdesta osasta.
Se on maa, jonka Jumala on luvannut palauttaa Israelin kansalle.
Meillä on 60 vuoden ajan ollut olemassa Israelin valtio.
Toiseksi siihen kuuluu Israelin kansan palauttaminen.
Heprean kielessä kansan eheytymistä kutsutaan sanalla "Alia".
Se tarkoittaa saapumista ja palaamista.
Tämä prosessi on hyvin tärkeä.
Jumala lupaa niin monessa Raamatun kohdassa kokoavansa kansansa.
Tähän prosessiin sisältyy Jumalan auktoriteetti.
Miksi puhun tästä? Jos haluamme menestyä,
meidän tulee tulla osallisiksi Hänen suunnitelmaansa.
Olen kokenut tämän elämässäni. Luulin tavallisen kristityn tavoin,
että teen kaiken tarvittavan, kun soitan viulua eri tilaisuuksissa.
Mutta haluaisimmeko, että Jumalakin olisi yhtä passiivinen
rukouksissamme ja elämässämme? Haluamme Jumalan vastaavan
rukouksiimme ja osallistuvan elämäämme.
Se on aivan oikein. Mutta mitä me teemme
ymmärtääksemme tätä päivää ja Jumalan suunnitelmaa?
Silloin meillä ei ole mitään pelkoa.
Olen elämässäni halunnut palvella ja auttaa Jumalaa.
Periaatteessa Jumala tulee toimeen ilman yhdenkään apua.
Yhtenä päivänä kymmenen vuotta sitten kysyin Jumalalta,
mitä voin tehdä Hänen hyväkseen, miten voin osallistua.
Palvelin jo häntä musiikillani, joka tuottaa minulle nautintoa.
Jumala on siunannut minua hyvällä perheellä ja minulla on hyvä työ.
Mutta mitä sinä haluat tehdä Jumalalle?
Kerran rakensin pihallani pientä puista majaa.
Yhtäkkiä viisi vuotias poikani tulee vierelleni
pieni vasara kädessään hän sanoo: Isä, autan sinua.
Tiedän, että auttamisen sijaan hän voi pikemminkin rikkoa.
Mutta itse lapsen halu auttaa isää on hyvin koskettava.
Haluaisin, että meistä jokainen tulisi Jumalan luokse
ja kysyisi: Miten voin olla hyödyksi?
Jumala vastasi minulle tuona päivänä, jolloin kysyin, että
tehtävänäni on palauttaa Hänen kansansa takaisin Israeliin.
Se ei ole ainoastaan palvelukseni, vaan maailman valmistaminen
Jeesuksen toista tulemista varten.
Jeesus ei saavu Helsinkiin tai New Yorkiin, vaan Jerusalemiin.
Hän saapuu silloin, kun Israelin valtio ja Hänen kansansa
on kokonaan palautettu Israeliin.
Tässä "Alie" prosessissa en siis auta vain jotakin kansaa,
vaan autan Jumalaa. Tietysti Hän pärjää ilman sinuakin.
Mutta sinä voit osallistua tähän tärkeään prosessiin.
Tähän prosessiin sisältyy Jumalan auktoriteetti ja siinä valmistetaan
Jeesuksen toista tulemista.
Tänä huolestuttavana aikana haluan sanoa teille yhden asian.
Jumalan valtakunnassa ei ole kriisejä.
Vain ihmisten maailmassa on kriisejä.
Sijoittakaa rukouksenne ja aikanne Hänen valtakuntaansa,
jossa ei ole laskusuhdanteita. eivätkä markkinat voi kaatua.
Siellä kaikki on ikuista.
Jumalasuhteemme ja palveluksemme auttaa meitä olemaan rauhallisia.
Ajatuksemmehan synnyttävät sanoja. Sanat synnyttävät tekoja.
Teot synnyttävät kohtalon.
Se miten ajattelemme ja teemme, palautuu meille itsellemme.
Tässä ajassa Jumalan palvelutyössä juuri prioriteettien muuttaminen
auttaa meitä kestämään ja rohkeasti katsomaan tulevaan.
Jumalan valtakunta on yksi, ikuinen, vailla kriisejä.
Tulen rukoilemaan puolestanne, jotta löytäisitte palvelupaikkanne.
Palvelutehtävänne myötä huomaatte, kuinka elämänne muuttuu rikkaaksi.
Se on rikkaampaa Jumalan tuntemisessa.
Passiivinen odottaminen ja palveleminen ovat kaksi eri asiaa.
Usko ilman tekoja on kuollut. Aamen.
Kristus sanoi: Rakennan kirkkoni.
Jokaiselle kristitylle on tärkeintä yhteys Jumalan kanssa,
mutta myös yhteys muihin kritittyihin on elintärkeä.
Kristityn tulee löytää paikkansa kirkossa, seurakunnassa.
Kuinka kipeää se onkaan maahanmuuttajalle,
jos hänellä ei ole löytänyt tätä kirkon yhteyttä.
Kertokaa Ivan Kozyar, mitä kirkko merkitsee teille.
Minulle kirkko on ennen kaikkea suuri perhe, jossa
jokainen on kallis ja läheinen toinen toiselleen.
Jokainen on siellä valmis auttamaan toisiaan vaikeina aikoina.
Entä Andrei Hinkonen: Mitä kirkko merkitsee teille henkilökohtaisesti?
Olen samaa mieltä Ivanan kanssa, mutta minulle
kirkko on kuin elävä organismi, joka koostuu ihmisistä.
Jokaisella ihmisellä on siinä oma tehtävänsä.
Kuinka te päädyitte tähän tehtäväänne?
Voisitteko hieman kertoa itsestänne?
Muutin vanhempieni kanssa Suomeen vuonna 1997.
Alussa emme millään löytäneet henkistä kotiamme täällä.
Se oli vaikea kysymys meille.
Vaihtoehtoja on monia ja kaikki seurakunnat ovat erilaisia.
Pinnalla oli kysymys, missä on meidän henkinen kotimme.
Emme etsineet vain paikkaa, jos olomme olisi kotoisa,
vaan seurakuntaa, jossa voisimme palvella.
Kirkko ei ole vain paikka, missä meitä palvellaan,
vaan paikka, jossa myös palvelemme.
Aluksi kävimme suomenkielisessä helluntaiseurakunnassa Vantaalla.
Saimme siellä paljon ystäviä. Otin siellä Jeesuksen vastaan.
Siellä minut kastettiin.
- Kuinka vanha olit? - Olin 12 vuotias.
Vanhempani eivät ymmärtäneet kunnolla suomenkieltä.
Tämän vuoksi heillä oli siellä toisinaan epämukava olo.
Kulttuuri on hyvin erilainen siitä, mihin olemme tottuneet.
Kiitos Jumalalle siitä, että syntyi venäjänkielinen seurakunta.
Vanhempani kotoutuivat sinne, koska kaikki oli heidän äidinkielellään.
Siellä meille avautui myös mahdollisuus palvella.
Kävimme suomenkielisessä seura- kunnassa ja kuuntelimme saarnoja,
mutta emme voineet palvella siellä.
Venäjänkielisessä seurakunnassa löysimme palvelutehtävämme.
Palvelen siellä yhdessä vanhempieni kanssa.
- Hienoa. Voisitteko Ivan myös kertoa itsestänne?
- Olen muuttanut Venäjältä. Tulin siellä uskoon vuonna 1997.
Voin kiittää siitä osittain siskoani, joka tuli ensin uskoon.
Tuolloin suomalaiset evankelistat olivat meillä käymässä.
Kiinnostuin myös Jumalasta ja tulin kirkkoon.
Tulin Suomeen puolitoista vuotta sitten.
Kuten jokaiselle ulkomaalaiselle, minun oli raskasta sopeutua
vieraaseen kieleen, maahan ja kulttuuriin.
Minulla ei ollut täällä ystäviä tai tuttuja,
kenen kanssa olisin voinut jakaa vaikeuteni.
Etsimme seurakuntaa, koska tarvitsimme yhteisöä.
Etsimme seurakuntaamme myös suomalaisten seurakuntien joukossa.
Kävimme monissa eri seurakunnissa.
Etsin sellaista paikkaa, jossa minä ja perheeni viihtyisi.
Etsimme, kävimme ja luimme lehdistä ilmoituksia.
Löysimme vahingossa Internetistä nykyisen seurakuntamme osoitteen.
Olen siihen todella tyytyväinen.
Se on perhe, joka otti minut vastaan.
Olen saanut siellä paljon ystäviä ja tavannut hyviä ihmisiä,
jotka auttavat minua vaikeina aikoina ja rukoilevat puolestani.
- Kirkko on siis paikka, jossa meitä tuetaan ja rakastetaan.
Andrei toi esille, että se on myös palvelupaikkamme.
Minkälaista palvelusta tarkoitit? Tuotteko seurakuntaanne ihmisiä,
jotka eivät vielä tunne Kristusta?
- Kyllä. Ensisijainen tehtävämme on levittää evankeliumin sanomaa
kaikkialla, missä ikinä olemmekaan.
Seurakunnassa palvelutyö on erityinen tehtävä.
Evankeliumin levittämisen tulisi olla jokaisen palvelutehtävä.
Jopa niille, jotka ovat kirkon ulkopuolella.
Kirkon sisäinen palvelutyö on Jumalan huoneen rakentamista.
Jumalan valtakunnan rakentaminen maan päällä.
Seurakunnassa jokaisella on oma tehtävänsä tässä prosessissa.
On tärkeää löytää paikkansa kirkossa.
- Mitä haluaisitte sanoa niille katsojille, jotka
eivät millään löydä paikkaansa tai edes seurakuntaansa?
- Se on vaikeaa olla määrittelemättömässä tilassa.
Jos elämässä on tälläinen kysymys edessä,
sen puolesta tulee tietysti ensin rukoilla.
Yksin Jumala tietää, mikä on meille parasta.
Hän tietää meitä paremmin, mikä on palvelutehtävämme.
Emme saa keksiä itsellemme palvelutehtäviä, vaikka
osaisimmekin tehdä jotakin hyvin.
Olen itse kokenut sen, että ensin tulee kysyä Jumalan tahtoa,
mitä Hän haluaa minun tekevän.
Tietysti, jos vielä ei ole edes omaa seurakuntaa,
ensin tulee kysyä Jumalalta, missä tulee palvella.
Ensin tulee etsiä seurakuntia ja ihmisiä, jotka ovat sinulle
sydämessäsi läheisiä. Jumala vie oikeaan suuntaan.
- Olivatko kaikki perheessänne uskovia, kun muutitte Suomeen?
- Eivät kaikki. Ainoastaan vanhempani.
Isot siskoni eivät olleet vielä uskossa, enkä minä.
Tulimme uskoon täällä Suomessa.
Löysimme palveluksemme venäjänkielisessä seurakunnassa.
Tunsimme, että siellä meitä tarvitaan.
Siksi meidän on hyvä olla siellä.
- Kerroitte Ivan, että olitte jo kauan uskossa ennen muuttoanne.
Etsitte monesta paikasta seurakuntayhteyttä Suomessa.
Mitä sanoisitte niille, jotka ovat nyt samanlaisessa tilanteessa?
Ihmisille, jotka ovat uskossa, mutta eivät löydä seurakuntaansa.
- Ei tule istua kotona ja vaipua epätoivoon.
Ensisijaisesti tulee rukoilla ja etsiä Jumalaa.
Jumala tulee aina vastaan, missä se sitten olisikaan.
Se voi tapahtua niin suomen- kuin venäjänkielisessäkin seurakunnassa.
Informaatiota seurakunnista voi etsiä Internetistä tai
venäjänkielisistä lehdistä, riippumatta olinpaikastanne,
olitte sitten Helsingistä tai muualta Suomesta.
Jumala aina vastaa ja tulee vastaan.
Jumala voi avautua Häntä etsivälle tavalla, jota ei voi ennakoida.
- Kyllä. Se on tärkeää. Entä ne ulkomaalaiset,
jotka eivät vielä tunne Jumalaa?
Etsivätkö he kirkkoa? Onko teillä tästä kokemusta?
Tunnetteko sellaisia venäjänkielisiä?
- Kaikki ihmiset etsivät rakkautta.
Kirkko on se paikka, missä he löytävät rakkauden.
Voi olla, että he eivät tiedä, missä voi löytää rakkauden.
He etsivät kirkkoa ja ihmisiä, joissa on Jumalan rakkautta.
He eivät vain tiedä, mistä etsiä. Yritämme kutsua heitä perheeseemme.
- Sanoitte Ivan, että seurakunta on kotinne, jossa teitä tuetaan.
Se on mielenkiintoista, miten sen oman kodin voi löytää.
On uskovia, joiden lähellä ei ole venäjänkielistä seurakuntaa.
Mitä sanotte ihmisille, jotka elävät kuin umpikujassa?
- Jumala on yksi ja Hän rakastaa meitä riippumatta siitä,
oletko suomalainen, venäläinen tai jonkun muun maalainen.
Jumala lämmittää rakkaudellaan niin suomalaisessa kuin
venäjänkielisessäkin seurakunnassa. Jumala varjelee rakkaudellaan
niin suomalaisen kuin venäläisenkin uskovan avulla.
Jos vilpittömästi etsimme ja rakastamme Jumalaa,
niin Jumala aina vastaa meille rakkaudellaan.
- Kuulutte kumpikin venäjänkieliseen seurakuntaan.
Mihin kirkkokuntaan se kuuluu?
- Sitä voi kutsua vapaakirkoksi.
Seurakunnassamme on venäjänkielisiä seitsemästä eri kirkkokunnasta.
He ovat tullee eri maista ja eri kirkoista.
He tarvitsevat venäjänkielistä yhteyttä ja tukea.
Jumala on yhdistänyt erilaisia ihmisiä rakkaudellaan.
Meillä on yksi Jumala ja yksi perhe.
- Jumala on antanut meille kielen. Tässä mielessä on tärkeää
löytää myös yhteyttä omalla äidinkielellään.
Mutta Jeesus haluaa yhdistää meidät kaikki kulttuuristamme
tai kirkkokunnasta riippumatta.
Haluaisitteko vielä sanoa jotakin tästä aiheesta?
Onko sydämelläni jotakin, mitä en ole osannut kysyä?
- On tärkeää olla aktiivinen, eikä vain etsiä paikkaa,
jossa on hyvä olla. Tietysti sekin on tärkeää.
Jumala haluaa, että meidän on hyvä olla.
On tärkeää pyrkiä siihen, että voi tehdä myös muut onnellisiksi.
Tulee etsiä palvelutehtäväänsä seurakunnassaan.
- Suuri kiitos teille ja Jumalan siunausta.
- Kiitos.
Käännös Vlada Kazerskaja