MÖTE I FESTSALEN
Välkomna till Tusby, till vårt hem!
Välkomna till stugmötet, ni som är här på plats,
välkomna också ni bästa tittare!
Känn er som hemma, där på andra sidan rutan och -
var som hemma också här på platsen.
Vi får glädjas över ljuset och ljusens sken, men -
framförallt över det att Jesus är världens ljus!
Vi hör Guds Ord, vi ber tillsammans -
och får njuta av kaffebordets håvor,
vi har tid för trevliga samtal och naturligtvis sjunger vi.
Vid pianot har vi Seppo Järvinen och Tiina Sinkkonen leder sången.
Vi har också två tal. Idag har vi som gäster:
Sebastian Widjeskog på svenska samt Asko Tynjälä.
Evangelium är en sådan sak som står till buds för alla.
Därför sjunger vi som nästa sång:
Den som törstig är och längtan bär till Jesus kom, till Mästaren
Jag läser Herrens Ord, från Matteusevangeliet kapitel 20, -
läser från vers 6:
"Också vid elfte timmen gick han ut -
och fann några andra stå där, -
och han sade till dem:
Varför står ni här hela dagen arbetslösa?
De svarade honom: Därför att inget har lejt oss.
Han sade då till dem: Gå till min vingård ni också.”
Detta är ett mycket profetiskt ord och vi kan fråga:
i vilken tidsperiod av det profetiska ordet lever vi nu?
Det är ju viktigt! Och i detta bibelställe talas det om -
”tidigt på morgonen” och om ”den tredje timmen”, -
om ”den sjätte och den nionde timmen” -
och så talas det om denna ”elfte timme”.
Jag har upplevt det så att alla dessa förgångna tider, -
som nämndes här, redan är genomlevd verklighet och -
nu står vi inför den elfte tidsperioden, -
som betyder att Jesu Kristi andra tillkommelse -
börjar vara nära.
Och hur kommer det sig att jag ser det ?
Jag ser det utifrån det att detta är den sista stunden och -
efter det kom utbetalningarna av lön och dylikt.
Jag ser också att en stor väckelse kommer att beröra -
även Skandinavien och Finland, -
vem vet, kanske även Tusby, halleluja!
Den kommer att beröra och här sägs i liknelsen som jag läste, -
att ännu vid den elfte timmen -
gick värvaren ut, -
för att värva folk till vingården, dvs. för skörden.
Detta talar om att Gud kommer att visa Sin härlighet och -
kraft mycket starkt under nådatidens sista skeden.
Vi vet ju att Europa, i andligt avseende, -
sover en Törnrosasömn och -
nu pågår en stor skördetid på olika hålll i världen.
I Sydamerika har det under en lång tid, i tiotals år, -
varit en speciell välsignelsens tid, -
unga och äldre har kommit till tro och Gud har tagit dem i bruk.
Detta är ett faktum!
Och en förunderlig Andeutgjutelse och en frammarsch av Guds -
gärningar har inträffat, även i många länder i Asien.
Vi bara förundrar oss över vad Gud verkar och gör!
Men jag upplever också mycket klart att också Europa -
kommer att få sin välsignelse!
För ett par år sedan predikade jag en kraftfullt i min kyrka, -
jag sade att Gud ger Finland en stark väckelse och -
att man från Finland kommer att bege sig ut med evangeliet till Europa!
Jag predikade om detta ämne ett par tre gånger, men -
sedan konstaterade jag att jag sannerligen är lite för ivrig nu!
Men så kom en man från Afrika, som inte visste någonting om -
det som talats till mitt inre.
Han predikade och plötsligt sade han:
Jag upplever att Den Helige Ande kommer att ge en speciell -
välsignelse till Finland och därifrån för man det vidare till EU-länderna.
Jag började nästan att tacka Gud, fastän jag är lugn till min natur!!
Gud visar också sin kraft i dessa stugmöten, i förbönstjänsten -
och i allt detta, ty tiden är kort.
Fienden kanske säger att det redan är för sent!
En predikant sa: Det kommer inte mera någon väckelse.
-Var står det, sa jag. Han sade att nå nej.. Bara det nu förblir så här.
Jag har läst i Bibeln, sa jag, att det kommer ännu en speciell -
värvningstid till Guds rike! Han sa: Jag hoppas det!
Jesus lever och verkar och visar sin härlighet just idag, -
här och nu, också där vid rutan. Halleluja!
Ni kommer att få se någonting som bara Herren kan göra och -
jag tror att Herren inte är sen!
Han kommer precis i rätt tid, såsom Ordet säger!
Under denna sommar och höst har jag fått det finska folket -
situationen i Finland i mina tankar.
Det här har på något sätt börjat skava inom mig det har blivit som -
en liten sten i skon.
Stenen får man bort ur skon men den här saken har tyngt mig.
Jag läste i tidningen ”Talouselämä”, -
de hade gjort en omfattande artikel och i den konstaterade man att -
i Finland är allt annars bra, och det ser ut att gå bra, -
men bakom finns någonting.
Allt är inte gott ändå och nu när man funderar att -
i det ekonomiska livet går det så här, men -
hur går det i det andliga livet, hur går det där?
Dessa samverkar ju ändå. I Bibeln sägs det, sök först -
Guds rike och därefter skall allt annat ges åt er.
Men ni, Tom och Anne, har varit utomlands, -
ni har sett livet ur en annan vinkel.
Vad har ni märkt där, jämfört med hur det är här?
Jag tror att , både Tom och jag, är litet oroliga över situationen -
här i Finland och över det andliga livet.
Vi bodde två år i Amerika och det är mycket annorlunda.
Det finns vissa saker vi saknat därifrån;
församlingsgemenskap, som nog håller på att födas också här i Finland.
Den har vi saknat mycket!
Och här i Finland är man ofta av den åsikten att tron är en privatsak.
Amerikanerna spred den vidare -
på ett sådant sätt att tron var en öppen sak som man diskuterade.
Sådana här saker kommer jag att tänka på som skillnader.
Vad kommer du att tänka på? - Jag kommer att tänka på;
om man jämför Finland och tiden som vi var i USA, -
längs gatan där vi bodde fanns det hela tolv hus och -
när det blev söndag begav sig elva familjer till kyrkan;
hela familjen, -
man, hustru och barn.
Det var ovanligare att inte gå i kyrkan.
Här i Finland har det blivit tvärtemot.
detta berörde åtminstone mig personligen och -
jag gjorde mitt trosavgörande när vi var där för tio år sedan.
En annan sak som jag började lägga märke till att var annorlunda, -
då man bjöd hem oss, -
det var vanligt med gästfrihet.
Man bad bordsbön, som egentligen bads tillsammans med alla.
Det var, så att säga, en del av det naturliga sättet att vara.
Jag lade också märke till att i affärslivet där jag deltog, -
i stora tillställningar t.ex. på Handelskammaren, -
så var det alltid en präst som välsignade tillfället.
Det talade till mig.
Det var likadant då vi gick till en stor idrottstävling, den välsignades.
Man kan säga att Jesus var med på varje arena och -
detta kändes och inverkade på mig i hög grad.
På något sätt tror jag också att ”lösenordet” -
för många av dessa saker nog är Jesus, -
att man verkligen känner Jesus. Kanske på samma sätt som -
när smeden Högman sade till Paavo Ruotsalainen:
”Dig fattas den inre kännedomen om Jesus och därmed allt.”
Vi borde vara modigare att komma fram med det vi funnit.
Detta såg jag mycket av i Amerika.
Visserligen var vi på en plats där andligheten var -
mycket stark, med verkligt levande tro.
Det var positivt att Herren sände oss till missionsfält till hemlandet!
Vi får göra det här arbetet här! Hur upplever du situationen i Finland?
Vad kan man göra åt det som oroar dig?
Jag anser att vi som kristna borde vakna upp!
Vi borde börja be, vi borde sätta allt på spel!
Nu har vi i många år levt på sparlåga och -
varit försiktiga, inte vågat, -
men nu vore det dags -
att börja ta den här saken på allvar.
I viss mån är tron ingen privatsak utan -
något man borde våga ta fram inför andra -
och på det sättet kan också andra finna den.
Det är ju så att vi kristna borde vara modiga och tala överallt där vi rör oss!
Men vad kunde vi riktigt på riktigt göra här i Finland?
Jag tittade, lyssnade på Hilja Aaltonen, -
den gamla evangelisten, 100 år gammal, arbetat i 70 år.
Hon sade att nu är det tid för tecken och under, hon talade om det!
Nu måste vi få in tecken och under i våra liv, i församlingslivet, -
i de kristnas liv!
Vi kunde be till Gud om under och tecken och kraftgärningar, -
att de skulle framträda, -
man ser dem inte alltid.
Nej, och fastän vi skulle få uppleva någonting -
så berättar vi inte nödvändigtvis om det.
Vi borde modigt berätta om vad vi upplevt -
hur Gud lett oss, att det är verkligt!
Det är med oss idag.
Själv upplever jag att visst är församlingsgemenskapen en väldigt -
viktig sak, men lika viktiga är cellgrupper eller smågrupper, -
att man kommer samman, liksom här.
Nu är vi ett större sällskap, men också smågrupper där vi har möjlighet -
att öppna oss och be för varandra och för Finlands angelägenheter, -
är något positivt som jag tycker mig se att börjar förekomma i Finland.
Och till vår glädje får vi se allt flera ungdomar komma med också -
i den församling där vi är aktiva.
Där ser vi verkligen en ny tillströmning av unga vuxna.
Javisst! Anne jag hörde dig här under dagen berätta om -
en rolig sak, kunde du berätta det.
Det handlade om en hund och en man.
Det gäller bönen i vardagen, jag upplever att vi har en förmån, -
att be för varandra!
Jag jobbar så jag hinner inte träna så ofta.
Varje gång jag går ut möter jag en man med två hundar, -
och jag undrar hur det kommer sig att jag möter honom där på vägen.
Jag har börjat le mot honom och framförallt att be för honom.
Det är underligt, att jag får ”bära” honom fastän han inte vet om det.
Vår 12-åring sade till mig igår:
”Mamma, jag förstår inte att mannen kommer -
med sina hundar, varje gång jag går ut”.
Jag sa till Laura: ”Kanske du har samma uppgift att be;
att vi båda ber för mannen." "Visst kan det ju vara så”.
Så upplever jag att Gud ger oss uppgifter i vardagen.
Det är ju en stor sak om denna ifrågavarande människa -
genom våra och andras böner sedan skulle bli frälst!
Någon dag, ja, vi får inte nödvändigtvis vetskap om det, men -
det att jag möter någon så ofta är nog inte en slump. - Nej.
Jag har alltid sagt att det inte är en ”coincident” utan ”Godincident”.
Skillnaden är stor. -Javisst.
Bön är viktigt!
Nu skall vi be för det som vi här har pratat om, -
det är viktiga saker!
Kära Jesus, vi kommer inför dig med hela Finlands folk, -
med alla människor som bor i detta land, -
oberoende av om de är finländare eller vem det än vara må.
Vi ber att vår ”stil” skulle få förändras, att det skulle komma -
någonting som är av Dig!
Att denna sömnighet, denna trötthet, att människor inte vågar, -
tala om Dig, Herre, skulle ge vika!
Du är ju ändå alltings A och O. Det här ber vi om.
Herre, ge en bönens ande för detta land, väck oss ur denna sömn!
Herre, låt oss lägga märke till alla de små saker i vardagen, -
som Du gett oss, där vi kan vara dina sändebud.
Att vi kan vara Dina kärleksbrev till människor vi lever och umgås med -
grannar, arbetskamrater, -
kassabiträden i butiker, till varenda en!
Ge Du oss ett gott sinne, krafter och -
en positiv livshållning så att vi får återspegla Ditt ljus!
MAJESTÄT
Översättning: Heaven TV7