SEITSEMÄS PÄIVÄ
Paljastuksia historian kadonneilta sivuilta - osa yksi
Suuri Temppeli Meksiko Cityssä 1790
Atsteekkien aurinkokiven löytyminen
Historia on tiedon lahja, -
jonka aikaisemmat sukupolvet meille ovat antaneet.
Tämä tieto on enemmän kuin kokoelma tosiasioita aikajärjestyksessä.
Se on valistuksen lähde. Se auttaa meitä ymmärtämään -
omaa paikkaamme ja tarkoitustamme -
maailmassa ja maailmankaikkeudessa.
Historian, arkeologian -
muinaiskielten ja antropologian tutkimus -
on tuottanut tietoa, joka on ollut piilossa vuosisatoja.
Tämä tarjoaa meille uutta tärkeää ymmärrystä -
oman elämämme merkityksestä.
Luonnollisesti tarina aloitetaan alusta.
Mutta tässä tapauksessa se on helpommin sanottu kuin tehty.
Miten löydämme kokemustemme alkuperän?
Missä ja milloin alkumme oli?
Muinaiset babylonialaiset jättivät meille yhden vanhimmista -
ihmisen alkuperää koskevista myyteistä.
Se on eeppinen luomisruno -
joka kirjoitettiin joskus toisella vuosituhannella eKr.
Sen nimi on "Enuma Elish" mikä tarkoittaa: "Kun korkealla."
"Kun korkealla taivaalla ei vielä ollut nimeä -
lujaa maata alapuolella ei vielä kutsuttu nimeltä -
ei muuta kuin esihistoriallinen Apsu, niiden aikaansaaja -
(ja) Mummu-Tiamat, hän joka synnytti ne kaikki -
niiden vedet yhdistyen yhdeksi ruumiiksi;"
Asiantuntijoiden mukaan muinaiset babylonialaiset uskoivat -
että Apsu edusti makeaa vettä ja Tiamat suolaista vettä.
Luomisen alussa näitä kahta ei ollut vielä erotettu toisistaan.
Yhteen sekoitettuina niihin tuli elämän alku.
Ne tuottivat jumalten sukupolvet jotka aikanaan loivat ihmisen.
Pohjois-Amerikan navajo- ja pueblo-intiaanien -
perinteisen näkemyksen mukaan oli monta erillistä luomista.
Samoin ajattelivat vanhan Meksikon atsteekit.
Quetzalcoatl-jumala muovasi ihmisen tuhkasta.
Tuli suuri tulva ja kaikista ihmisistä tuli kaloja.
Luoja yritti uudestaan, mutta tuli täydellinen auringonpimennys -
ja pimeässä jaguaarit tappoivat ja söivät kaikki ihmiset.
Tulivuorenpurkauksen tuli- ja tuhka tuhosi kolmannen luomistyön.
Neljäs yritys meni pieleen, kun hurja hurrikaani -
runteli maailman ja ihmiset muuttuivat apinoiksi.
Meidän tuntemamme maapallo on viidennen luomisen seurausta.
Lopulta maanjäristys ja nälänhätä tulevat tuhoamaan senkin.
Ei kovin rohkaiseva kuva, vai mitä?
Tämä maailmankuva oli hyvin todellinen atsteekeille.
Kaikki tämä kerrotaan kuuluisassa aurinkokivessä -
ehkä tärkeimmässä yksittäisessä -
atsteekkien sivilisaatioon liittyvässä löydössä.
1400-luvulla tehty 25 tonnia painava kivi -
on huomattava todiste heidän luomiskäsityksistään.
Kaikki on siinä, kiveen kaiverrettuna -
mutta onko siinä tarkka kuvaus meidän alkuperästämme?
Sveitsiläinen menestyskirjailija Erich von Däniken -
on julkaissut 16 kirjaa.
Muilla hänen teoksillaan ei ole ollut sellaista vaikutusta -
kuin 1968 julkaistulla kirjalla Vieraita avaruudesta -
jossa hän esittää uudenlaisen näkemyksen -
ihmiskunnan kehittymisestä maapallolla.
"Ajan hämärässä tuntematon avaruusalus löysi planeettamme.
Avaruusaluksen miehistö huomasi, että maapallolla -
oli kaikki edellytykset älykkään elämän kehittymiselle.
Noihin aikoihin ei elänyt homo sapiens vaan jotakin muuta.
Avaruusmiehet hedelmöittivät keinotekoisesti
lajin naispuolisia edustajia, laittoivat heidät syvään uneen
ja poistuivat, sanovat muinaiset.
Tuhansia vuosia myöhemmin avaruusmatkaajat palasivat...
He toistivat jalostuskokeilunsa useaan kertaan
kunnes lopulta saivat tuotettua riittävän älykkään olennon
jolle saattoi ilmoittaa yhteiskunnan säännöt."
Raamattu on perusta perinteiselle juutalais-kristilliselle -
ja Koraani islamilaiselle opetukselle alkuperästämme.
Molemmat viittaavat -
tilan ja ajan rajoitteiden ulkopuolella olevaan Luojaan.
Ne antavat kuvan kaikkeen kykenevästä olennosta, joka on -
maailmankaikkeutta hallitsevien luonnonlakien yläpuolella.
Ne opettavat tämän Luoja-Jumalan käyttäneen -
yliluonnollisia voimiaan luodessaan kaiken -
jumalallisen tarkoitusperänsä mukaisesti.
Raamatusta löytyy yhteenveto luomisesta:
"Herra on sanallaan luonut taivaat -
suunsa henkäyksellä tähtien joukot." (Ps. 33:6.)
"Mitä hän sanoi, se tapahtui -
mitä hän käski, se pysyi." (Ps. 33:9.)
Koraanin, islamin pyhän kirjan,
peruskäsitys luomisesta on samanlainen kuin Raamatussa:
"Katso! Herrasi on Allah -
joka loi taivaat ja maan kuutena päivänä -
sitten nousi valtaistuimelleen.
Hän peitti yön päivällä, joka kiiruhtaa seuraamaan sitä -
ja alisti valtaansa auringon ja kuun ja tähdet käskyllään.
Hänen on totisesti kaikki luomakunta ja käskyvalta.
Siunattu olkoon Allah, maailmojen Herra."
1800-luvun alkupuolella eräät tiedemiehet ehdottivat -
uusia teorioita elämän syntymiselle maapallolla.
Ne olivat ristiriidassa perinteisen kreationismin kanssa.
Joulukuussa 1831 H.M.S Beagle lähti Englannista -
viiden vuoden maailmanympärysmatkalle.
Tällä tutkimusaluksella oli palkattomana luonnontutkija -
22-vuotias Charles Darwin.
Darwinin havainnot ja päätelmät myöhemmin mullistivat -
totutut näkemykset alkuperästä.
Ajatuksena oli, että Jumala oli luonut -
erityisesti kuhunkin ympäristö- tyyppiin sopivat eläimet ja kasvit.
Jos se oli totta, kaikkien saarten eliöstöt muistuttaisivat toisiaan.
Darwin havaitsi, että saaret eivät muistuttaneet toisiaan.
Saarten lajit olivat samankaltaisia kuin -
lähimmällä mantereella, eivät kuten muilla saarilla muualla.
Darwinin merkittävin löytö tapahtui -
Galapagossaarilla, yli 1000 km -
Ecuadorin länsirannikolta.
Darwin löysi eläinlajeja joita oli vain siinä saaristossa.
Hän huomasi myös selviä variaatioita -
samanlaisista eläimistä eri saarilla.
Kerran hän palasi kilpikonnan kilven kanssa saarelta, jolla oli vieraillut.
Eräs samalta saarelta kotoisin oleva mies sanoi: "Olet käynyt..." -
ja nimesi saaren, jolla Darwin oli käynyt. Darwin hämmästyi.
Hän sanoi: "Mistä tiedät missä olen ollut?"
Mies sanoi: "Koska tuo kilpikonna on siltä saarelta."
"Jokaisella saarella on erimallisia kilpikonnia ja tunnistan ne."
Darwin oli haltioissaan.
Darwinin havainnot johtivat -
luonnonvalinnan teorian kehittämiseen -
ja vuonna 1859 kirjan Lajien synty julkaisemiseen.
Ensimmäinen painos myytiin loppuun ensimmäisen päivänä -
ja sitä seurasi viisi korjattua painosta.
Siihen viitataan usein "kirjana, joka ravisteli maailmaa".
Se auttoi alkuun alkuperäämme liittyvän tieteellisen ajattelun.
Nykyisin tiede määritellään, ensinnäkin -
materialistiseksi prosessiksi. Ja se on darvinismin ansiota.
Hän toi meille ajattelun, että olimme päässeet eroon Jumalasta.
Darwinin evoluutioteoriaa lähtökohtana käyttäen -
tiedemiehet ja filosofit ovat kehittänet omat vastauksensa -
kysymyksiin elämän alkuperästä.
Darwinin aihepiiristä on nykyisin monia variaatioita.
Evoluutiota kannattavien tiedemiesten keskuudessa suuri -
alkuräjähdysteoria on yleisimmin hyväksytty selitys -
tuntemamme maailmankaikkeuden alkuhetkelle.
Tämä teoria esittää, että kaikki maailmankaikkeudessa -
nyt oleva aine on peräisin tiukasti tiivistyneestä -
erittäin kuumasta alkeishiukkasmassasta -
joka räjähti noin 10-15 miljardia vuotta sitten.
Tuo valtaisa luovan energian räjähdys -
sai maailmankaikkeuden liikkeeseen -
ja synnytti galaksit, tähdet ja planeetat...
ja lopulta kaikki elämän ja aineen muodot maailmankaikkeudessa.
Tiedemiehet puhuvat tästä nykyisin siten -
että alkuräjähdys todella on koko maailmankaikkeus -
ja että tämä avaruus laajenee ja luo uutta avaruutta ajan kuluessa.
Se on vähän kuin voisi katsella maailmankaikkeutta -
jostain toisesta ulottuvuudesta -
se ehkä näyttäisi yhdestä pisteestä alkaneelta valtavalta räjähdykseltä.
Evoluutioteoria opettaa, että elämä maapallolla -
on kehittynyt pitkien ajanjaksojen kuluessa.
Yksinkertaisista yksisoluisista muodoista on -
kehittynyt monimutkaisia organismeja -
sokean yrityksen ja erehdyksen tuloksena.
Tätä prosessia Charles Darwin kutsui "luonnonvalinnaksi".
Hän sanoi, että on neljä askelta.
Ensinnäkin, on olemassa muuntelua.
Populaation kaksi yksilöä eivät ole koskaan täysin samanlaisia.
Toiseksi, jokainen populaatio tuottaa ylimääräistä.
Jälkeläisiä syntyy vuodessa enemmän -
kuin voi selviytyä seuraavaan vuoteen saakka.
Se johtaa kamppailuun olemassaolosta, kilpailuun -
ja sopivimpien selviytymiseen.
Sopivimmat ovat niitä, joiden muunnokset ovat niille eduksi.
Ja viimeiseksi, muunnokset ovat periytyviä.
Eloonjäävät saavat jälkeläisiä, joilla on todennäköisimmin -
nämä sopivat muunnokset.
Olemmeko suunnittelemattoman ja satunnaisen luonnonvalinnan
kautta tapahtuneen kehityksen tulosta?
Vai olemmeko yliluonnollisen olennon -
Koraanin Allahin tai Raamatun Jumalan, käsityötä?
Olemmeko velkaa olemassaolostamme atsteekkien tai -
babylonialaisten jumalille - vai avaruusolennoille?
Mikä on totuus alkuperästämme?
Tänä päivänä evoluutioteoria esitetään koululaisille -
ja mediassa kaikille kuin se olisi todistettu tosiasia.
Kuitenkin tosiasia on -
että evoluutioteoria on juuri sitä - teoriaa.
Sen tieteelliset perusteet ovat aika hatarat.
Molekyylibiologi ja kirjailija Michael Denton kertoo -
Charles Darwinista ja hänen teoriastaan:
"Suosittu käsitys Darwinista yhä varmempana -
evoluutionäkemyksistään vuoden 1859 jälkeen on irvikuva.
Päinvastoin, kun Lajien synnyn viimeinen painos -
julkaistiin vuonna 1872, häntä vaivasi epäilys.
Hän oli turhautunut kyvyttömyyteensä vastata -
moniin vastaväitteisiin."
Darwinin teoriaa luonnonvalinnasta ei voitu -
hänen aikanaan testata perusteellisesti -
johtuen sen ajan tieteellisten laitteiden rajallisuudesta.
Nykyisin voidaan tutkia jopa yksinkertaisten yksisoluisten -
eliöiden sisällä olevia monimutkaisia järjestelmiä.
Monet pitävät yksisoluisia eliöitä yksinkertaisimpina kuin monisoluisia.
Darwinkin ajatteli niin -
ja luuli solun olevan ensimmäinen organismi.
Darwinin puolustukseksi voidaan lukea se
ettei silloin ollut laitetta, jolla katsoa solun sisälle.
Nyt voimme nähdä miten valtavan monimutkainen se on.
Amebat liikkuvat kuten me liikumme.
Niillä ei ole lihaksia, vaan värekarvoja.
Me sulatamme ruokamme, me hengitämme - niin amebatkin.
Ne ovat paljon pienempiä - vain yksi solu -
mutta ne tekevät kaiken mitä mekin ja ovat yhtä monimutkaisia.
Pienimpienkin elämänmuotojen monimutkaisuus -
on yksi syy, miksi monet tiedemiehet ovat -
yhä tyytymättömämpiä evolutionistiseen selitykseen -
joka nojaa puhtaaseen sattumaan.
Tiedemiehillä on hyvä syy kyseenalaistaa sattuman voima.
Katsotaan tätä yksinkertaista havainnollistusta.
Tässä on kolme palikkaa -
numeroilla 1, 2 ja 3.
Näistä kolmesta luvusta saa kuusi mahdollista yhdistelmää.
Laitan palikat tähän laatikkoon -
ja ravistelen sitä.
Jos nyt ottaisin palikat ulos yksi kerrallaan -
millä todennäköisyydellä ottaisin ne numerojärjestyksessä?
Voin odottaa saavani luvut 1, 2 ja 3, siinä järjestyksessä -
keskimäärin yhdellä yrityksellä kuudesta.
Tässä on kaksi palikkaa lisää, luvut 4 ja 5.
Lisään ne kolmen muun joukkoon laatikkoon.
Nyt mahdollisia yhdistelmiä on 120.
Keskiarvon laki kertoo, että voin odottaa saavani -
luvut 1-5 siinä järjestyksessä -
keskimäärin kerran joka 120 yrityksellä.
Tässä ovat palikat 6-10.
Laitan ne laatikkoon muiden joukkoon.
Todennäköisyys saada luvut 1-10 numerojärjestyksessä -
on vähemmän kuin yksi 3,5 miljoonasta!
Laitetaan tämä oikeisiin mittasuhteisiin.
Jos puuhaisin tämän pelin parissa yötä päivää -
ottaen kaikki 10 palikkaa peräjälkeen joka 15. sekunti, -
voisin odottaa voittavani pelin keskimäärin kerran 1,5 vuodessa.
Entä jos tuplaisin palikoiden määrän kahteenkymmeneen?
Kuinka kauan menisi -
että saisi kaikki 20 laatikosta numerojärjestyksessä?
Oletetaan, että voisin lisätä vauhtia -
ja saisin kaikki 20 palikkaa yhdessä sekunnissa, -
ja uudestaan joka sekunti sen jälkeen.
Keskiarvon lain mukaan voin odottaa saavani -
sillä vauhdilla 20 palikkaa järjestyksessä laatikosta -
kerran 77 miljardissa vuodessa.
Tämä pieni numeropeli ei ole mitään verrattuna -
pienimpienkin ainehiukkasten monimutkaisuuteen.
Fysiologi ja kirjailija Pierre Lecomte du Noüy -
arvioi kirjassaan Ihmisen tulevaisuus -
että mahdollisuus muodostaa kaksituhatatominen -
proteiinimolekyyli on noin -
yhden suhde kymmenen potenssiin 320:een.
Ei ole oikein tapaa ilmaista tuota lukua.
Se on käsittämätön.
Ota iso paperiarkki -
ja kirjoita luvun kymmenen perään 320 nollaa.
Kuuntele, mitä Lecomte du Noüy sanoo:
"Tapahtumia, jotka vaativat tapahtuakseen keskimäärin -
paljon pidemmän ajan kuin maapallon arvioitu ikä -
voidaan pitää mahdottomina ihmisen näkökulmasta."
Tästä kivihiilestä noin 70 % on hiiltä.
Hiili on välttämätöntä kaikelle elämälle -
ja se on neljänneksi yleisin alkuaine maailmankaikkeudessa.
Tämä hyvin tavallinen alkuaine on äärimmäisen monimutkainen.
Jotta sitä syntyy luontaisesti, kolmen heliumatomin ytimen -
täytyy yhdistyä muodostamaan yhden hiiliatomin ytimen.
Olosuhteiden on oltava täsmälleen oikeat.
Jos atomin ytimessä vallitsevien voimien tasapaino olisi -
hiemankin erilainen, reaktiota ei voisi tapahtua -
tarvittavan hiilimäärän muodostamiseksi."
Mies joka tämän havaitsi -
tavan jolla reaktio tapahtuu hiilen muodostamiseksi -
ja joka selvitti reaktion vaatimat olosuhteet, oli Fred Hoyle.
Hän oli yksi viime vuosisadan suurista astrofyysikoista ja kosmologeista.
Hoyle oli siihen aikaan hyvin skeptinen uskonnon suhteen -
Hän oli ateisti.
"Jonkun superlaskukykyisen älykön on täytynyt suunnitella
hiiliatomin ominaisuudet, -
muuten todennäköisyys sellaisen atomin löytämiselle
luonnonvoimien kautta olisi täysin olematon...
Maalaisjärki sanoo faktojen valossa
että superäly on peukaloinut fysiikkaa, kemiaa ja biologiaa.
Faktoista lasketut luvut näyttävät minusta niin ylivoimaisilta -
että tämä johtopäätös on lähes välttämätön."
Vaikuttaa siltä, että evoluutio pitkän satunnaisten -
mutaatioiden sarjan avulla on käytännössä mahdoton.
Tämä tosiasia heittää epäilyn varjon -
koko evoluutioskenaarion ylle.
Tiedemiehet etsivät nyt oikoteitä -
ihmehyppäyksiä satunnaisuuksien viidakosta.
Monia heidän omat löytönsä hämmästyttävät.
He löytävät luonnosta yhä selvempiä todisteita -
älykkäästä suunnittelusta.
Älykäs suunnittelu vaatii tietenkin suunnittelijan.
Selkein kuvaus suunnittelijasta ja hänen työstään -
löytyy Raamatusta.
Luomiskertomukseen on tallennettu kuvaus -
ihmisen luomiseen huipentuvasta luomistekojen sarjasta.
Heprealainen profeetta Jeremia korostaa älykästä suunnittelua -
kun hän kirjoittaa Luojasta:
"Herra on voimallaan luonut maailman -
asettanut viisaudellaan maan paikoilleen -
levittänyt taivaan taidollaan." (Jer. 10:12.)
Raamatullinen luomisteologia ei pyri tarjoamaan -
tieteellistä kuvausta Jumalan luomisteoista.
Sen sijaan se antaa ehdotuksen siitä merkityksestä -
tarkoituksesta ja päämäärästä mihin luominen viittaa.
"Uskon avulla me ymmärrämme, että maailmat
on luotu Jumalan sanalla:
näkyvä on syntynyt näkymättömästä." (Hepr. 11:3.)
Ehkä jotkut ovat hylänneet liian heppoisin perustein -
tämän vanhan kirjan -
hyödyttömänä kokoelmana vanhoja satuja legendoja ja perinteitä.
Sen arvo on kaukana tieteen maailman ulkopuolella.
Se käsittelee asioita, joita ei voi analysoida laboratoriossa.
Se koskettelee monia kysymyksiä, joihin tiede ei voi vastata.
Tiede voi puhua siitä, miten maailmankaikkeus käyttäytyy -
ja mitä siinä tapahtuu.
Tiede ei voi selittää, miksi jotain on ylipäänsä olemassa.
Se ei voi selittää olemassaolon perimmäisiä kysymyksiä.
Voisivatko Raamatun huomiotta jääneet sivut -
antaa tarkkoja tietoja alkuperästämme?
Jos voivat, emme ole täällä sattumalta.
Meidän on nähtävä itsemme osana Luojan suunnitelmaa.
Olemassaolollemme täytyy olla suunnitelma - joku tarkoitus.
"Jumala sanoi: 'Tehkäämme ihminen, tehkäämme hänet kuvaksemme -
kaltaiseksemme ja hallitkoon hän meren kaloja -
taivaan lintuja karjaeläimiä, maata -
ja kaikkia pikkueläimiä, joita maan päällä liikkuu.'" (1.Moos. 1:26.)
Luomiskertomus kuvaa Jumalalla olevan ihmisrodulle -
suuria tavoitteita, ja odotuksia.
Ihmiset luotiin tekijänsä kuvaksi.
Alkuperäisessä tilassaan heillä oli mahdollisuus puhua Jumalan kanssa -
intiimi, henkilökohtainen suhde kasvokkain Luojansa kanssa.
Ihmisen luomisen jälkeen Raamattu raportoi -
että Jumala merkitsi luomisen päätöksen lepopäivällä -
perustaen viikkokierron ihmisille.
"Näin tulivat valmiiksi taivas ja maa ja kaikki mitä niissä on.
Jumala oli saanut työnsä päätökseen, -
ja seitsemäntenä päivänä hän lepäsi kaikesta työstään.
Ja Jumala siunasi seitsemännen päivän ja pyhitti sen -
koska hän sinä päivänä lepäsi kai- kesta luomistyöstään." (1.Moos.2:1-3.)
Luomalla sapatin Jumala antoi ihmisille tilaisuuden -
jäljitellä häntä, päästä hänen lepoonsa ja siten ilmaista -
suhdettaan Jumalaan tunnustamalla hänet Herraksi ja Luojaksi.
Seuraavalla kerralla sarjassa Seitsemäs päivä:
Ja koko ajatus viikkokierrosta -
kuusi työpäivää ja sapatti - unohdettiin.
Hän varoitti, että kaupunki ja temppeli tuhottaisiin -
ja ihmiset vietäisiin Babyloniin -
palvelemaan Babylonian kuningasta 70 vuodeksi.
Kukaan ei kuunnellut.
Ja he polttivat heidät luoliinsa koska he eivät halunneet rikkoa -
kunnioittamaansa sapattia, edes tällaisen uhan alla.
Suomennos Minna Flink Media7 Radio ja TV