Jag heter Tuukka Kotti, och är professionell korgbollspelare.
Jag fann det
Finn det du också
Jag har spelat i ca 20 år på professionell nivå.
Jag spelade länge i finska landslaget.
Jag slutade i landslaget för ett par år sedan men var med i 20 år.
För några år sedan, kring 2015, -
började jag upptäcka hur kraftfullt -
vårt sinne och våra tankar är.
Det fick mig att börja tänka mer på andliga saker.
Andligheten började intressera och -
jag började studera all möjlig litteratur.
Länge höll jag på med österländsk meditation.
Jag mediterade och läste mycket om nyandlighet.
Det här fortsatte i ett par, tre år.
En dag stod jag framför bokhyllan.
Jag törstade efter att lära mig mer om andlighet -
och vad det är frågan om.
Jag hade min konfirmationsbibel i hyllan.
Den drog till sig min uppmärksamhet.
Jag tänkte: "Kan det finnas någon sanning i denna?
Jag borde läsa den någon gång. Det är ju världens mest sålda bok."
Jag kommer från en vanlig finsk evangelisk-luthersk familj.
Man talade inte mycket om trosfrågor under barndomen hemma.
Det var de traditionella helgdagarna och konfirmationen.
Religionstimmarna hade just ingen inverkan.
Ändå trodde jag som barn på Gud och i synnerhet -
i jobbiga, skrämmande situationer knäppte jag händerna och bad.
Det kom någonstans från mitt inre ända från det jag var liten.
Sedan var jag på ett katolskt universitet i fyra år.
Vid den tiden tänkte jag en del på saken.
Ibland grubblade jag över vad Guds roll i allt detta kan vara.
Tron på Gud hade alltid funnits men jag hade -
inte fått någon riktig klarhet i detta.
Bönen kom ändå alltid helt naturligt -
och där jag stod med boken frågade jag Gud: -
"Finns det någon sanning i denna bok?
Jag vill veta. Visa om det är sant."
Namnet Jesus gjorde mig förbryllad: varför är det -
så svårt för oss att nämna och tala om det?
Jag kastade upp frågorna i luften. Det gick några veckor och -
min gode vän som hållit på med österländsk meditation -
berättade hur han funnit Jesus. Han hade kommit till tro.
Landslaget var på väg till Frankrike för att spela.
Lagledaren som var troende var med.
Vi hade pratat någon gång om andliga saker.
Utifrån en bok vittnade han om sin tro, -
om hur Jesus förändrat hans liv.
Han lyssnade när jag berättade om mina andliga upplevelser.
Jag blev klart intresserad av kristendomen vid det tillfället -
och saker började hända i snabb takt.
Jag började studera Bibeln med en iver som förvånade mig.
Men inom mig bar jag fortfarande på saker jag inte kunnat släppa.
Och vi bad och jag kunde släppa bitterheten.
Det ledde till att en stark process tog sin början i mitt inre.
Jag upplevde att jag på ett konkret sätt kom till tro.
Ett stort vakuum har funnits inom mig i hela mitt liv.
Jag har sökt i världen efter något att fylla det med utan resultat.
Jag har varit rastlös, men det fylldes nu.
Efter att jag kommit till tro har jag sett att -
min egen korgbollskarriär fått en tydligare...
Man kan säga att friden har gjort att jag -
inte känt mig lika stressad inför nästa uppgift.
Kanske det beror på att jag har lättare att befinna mig i nuet.
Naturligtvis har jag märkt då jag jobbar i laget -
att trosfrågor kan väcka frågor och tankar även hos andra.
Man har förhållit sig positivt till att jag blivit troende.
Responsen jag fått har varit mycket positiv men vi finländare -
är naturligtvis blyga då det gäller att tala om andliga saker.
Jag har märkt att man inte så lätt börjar prata om detta.
Jag önskar folk var frimodiga om det finns minsta nyfikenhet, -
att man vågar prata och ställa frågor.
Det är fina och viktiga saker som jag gärna diskuterar med alla.
Jag fann det
Finn det du också
Översättning: Himlen TV7