Tervetuloa Sanan helmiä -ohjelmaan!
Minun nimeni on Miisu Piipari. Tällä kertaa käsittelemme -
Joosefin menestyksen salaisuudesta jakson 4.
Siinä se salaisuus on anteeksianto.
Menemme heti 1. Mooseksen kirjan lukuun 41, jakeeseen 51.
Katsomme Amplifiedin version tästä jakeesta: -
"Joosef antoi esikoiselle nimen Manasse, 'Hän saa unohtamaan', -
sillä hän sanoi: "Jumala on saanut minut unohtamaan
kaikki vaivani ja vaikeuteni ja kaiken surun -
isäni perheen menettämisestä."
Tämä raamatunjae kuvastaa hienosti sitä anteeksiantoa, -
minkä Joosef oli käynyt omassa sydämessään -
ja sitä rauhaa, minkä hän oli saanut sydämeensä.
Kun Jumala tuo rauhan anteeksi- annon kautta sydämeemme, -
sinne tulee ihana unohdus kaikista kärsimyksistä ja vaikeuksista.
Se ei tarkoita, että unohdat, mitä on tapahtunut, -
mutta sydämessä on unohdus kärsimyksestä ja sen tunteesta.
Kovista koettelemuksista me joskus vihastumme, katkeroidumme -
ja kovetamme sydämemme. Pyhä Henki kuitenkin haluaa, -
että saamme säilyttää rauhan sydämessä.
Näin voimme ottaa vastaan Jumalan rakkautta. Anteeksianto on tärkeää,
koska kovettunut sydän ei kykene vastaanottamaan sitä rakkautta.
Kun meille sattuu tosi vaikeita elämäntilanteita, -
rankkoja kärsimyksiä ja koettele- muksia, sydän helposti kovettuu.
Näin joudumme kamppailemaan, teemmekö Jumalan tahdon -
ja annamme vihamme ja kärsimyksemme Jumalalle -
vai valitsemmeko kovettuneen sydämen.
Jos olemme kokeneet suuria vääryyksiä, on houkuttelevaa jäädä -
katkeruuden tunteeseen ja kostamisen haluun ja fiilikseen.
Room. 16:20 kuitenkin sanoo tässä, -
että kun käymme läpi Jumalan tahdon mukaisen reitin -
ja luovumme kaikesta pahasta olosta niin rauha tulee sydämeemme.
Mitä silloin tapahtuu?
Tämä kuvastaa hienosti sitä, mitä tapahtuu, -
kun suostumme Jumalan pyytämään anteeksiantoon -
ja luovumme vihasta toisia ja itseämme kohtaan.
Joskus pahin vihollinen olen minä itse. Se on tärkeää huomata.
Silloin Jumalan rauha murskaa kaikki saatanan aikeet meitä kohtaan.
Jos haava jää sydämeen, niin vihollinen pääsee siitä kiusaamaan -
meitä meidän elämässämme. Katsomme jälleen nopeasti -
Joosefin elämän taustaa. 1. Moos. 37, 39-50 käsitteli -
nuoren Joosefin elämää ja kasvua koko Egyptin hallitsijaksi -
heti faraon jälkeen ja hänen kuolemaansa ja sitä, -
kuinka hän pelasti koko Israelin sukukunnan nälänhädältä.
Perhe. Aiemmissa jaksoissa totesimme, -
millaista elämä oli hänen perheessään.
Hän joutui elämään vihamielisten veljien kanssa.
Veljet olivat hänelle kateellisia isän rakkaudesta, -
hellyydestä ja lempeydestä. Siellä samassa sanottiin, -
että he eivät kyenneet enää olemaan yhtään ystävällisiä hänelle.
Uskon, että Jumalalle oli mieluista se Jaakobin rakkaus Joosefiin, -
mutta ei niinkään sen puuttuminen muita veljeksiä kohtaan.
Jaakobin rakkaus omia lapsiaan kohtaan oli epätasapainossa, -
mikä aiheutti paljon ongelmia perheen sisällä.
No, Joosef meni Egyptiin ja oli Potifarin taloudessa -
taloudenhoitajana, hoiti koko Potifarin taloutta -
ja sai paljon menestystä. Kaikki huipentui siihen, -
että Potifarin vaimo halusi maata Joosefin kanssa.
Vaikka Joosef oli tehnyt vain hyvää, -
niin häntä syytettiin vääryydellä asiasta, jota hän ei ollut tehnyt -
eli raiskausyrityksestä, ja hän joutui vankilaan kärsimään.
Joosefin kärsimysten jatkumo jatkuu siis edelleen.
Kaikki vääryys toistuu siellä. Mie- timme tätä anteeksiannon kannalta.
Katsomme, mitä kaikkea Joosef joutui kokemaan.
Nyt Joosef oli kärsinyt omassa perheessään hyljeksimisestä, -
ulkopuolisuudesta, vihamielisyydestä, väkivallasta -
ja vapauden riistosta. Ajatelkaa!
Hänellä oli siten kaikki syyt vihata omaa perhettään.
Faraon henkivartijan päällikön, Potifarin talossa -
hän kärsi orjan asemasta ja sen tuomista rajoituksista.
Niitä kuitenkin hänellä orjana oli. Myös vääristä syytöksistä, -
häpäisemisestä, maineen pilaami- sesta ja vankeusrangaistuksesta, -
vaikka hän oli tehnyt pelkästään hyvää.
Ajattele! Vankilassa Jumala antoi kuitenkin Joosefille -
erityisen mielisuosion vankilapäällikön puolelta.
Oli aivan yliluonnollista, millaisen avun Jumala antoi Joosefille.
Hän sai vapaasti hoitaa koko vankilaa ja myös menestyi, -
mutta sielläkin tapahtui näin. Olet kuitenkin vankilassa, -
kärsit vapauden menettämisestä, ulkopuolisuuden tunteesta.
Sinut heitetään yhteiskunnan ulkopuolelle. Olet pohjasakkaa -
ja vankilan ankeissa olosuhteissa.
Tuskin olosuhteet olivat niin ihmeelliset.
Silti on pakko olla siellä. Ei pääse, mihin haluaa.
Ei saa liikkua vapaasti. Hän ei saanut myöskään -
ylimmältä juomanlaskijalta unen selityksestä pyytämäänsä laupeutta.
Sinne tuli faraon juomanlaskija, joka näki unen.
Joosef selitti unen ja siksi hän tiesi, että hän pääsee vapaaksi -
ja takaisin faraon mielisuosioon.
Monet meistä ovat saaneet kokea -
jotain samanlaista mielisuosiota Jumalalta.
Haluan muistuttaa sinua: muista silloin kiittää laupeuden tekijää.
Kun Jeesus paransi spitaalisia, -
vain yksi monista palasi kiittämään Häntä. Jeesuskin ihmetteli: -
"Vain sinäkö tulet kiittämään?" Jos olet kokenut tällaista, -
niin muista kiittää ja ennen kaikkea kiitä Jumalaa.
Uskon, että Joosef koki paljon yksinäisyyttä näissä oloissa, -
mikä kuitenkin kääntyi hyväksi vetäen häntä lähelle Jumalaa -
ja auttaen häntä turvautumaan/ nojautumaan Jumalan huolenpitoon.
Hän sai oppia tuntemaan taivaallisen Isänsä paremmin ja lähemmin.
Mietimme vähän Joosefin poikien nimiä. Miksi?
Koska näiden poikien nimissä, Manasse ja Efraim, -
pystymme näkemään Joosefin kärsimykset.
Joosefhan pääsi vankilasta pois ja faraon suosioon.
Hänet vapautettiin orjan asemasta selitettyään faraon unet.
Hänen elämänsä muuttui jälleen kokonaan.
Kellään maassa ei ollut enempää valtaa faraon jälkeen kuin hänellä.
Joosefin elämä tasaantui ja rauhoittui. Hän perusti perheen -
ja sai kaksi poikaa: Manassen ja Efraimin.
Katsomme vähän lasten nimiä ja sitä, miten niistä näkyvät -
Joosefin tunne-elämän kärsimykset.
Manasse kertoo Joosefin vahvasta koti-ikävästä -
ja kodin menetyksen tuomasta surusta -
sekä vaikeuksien ja vaivojen jälkeen tulleesta kärsimyksestä.
Ajatelkaa! Sinut on lähetetty kauas pois 17-18-vuotiaana.
Olet yksin vailla perhettäsi.
Koet valtavaa koti-ikävää rakkaan isän luo ja kodin turvaan.
Väkisinkin tulee yksinäinen ja surkea olo.
Kun Manasse syntyi, niin vihdoin Joosef sai unohtaa -
koti-ikävänsä ja surunsa ja sai Jumalan rauhan sieluunsa -
tämän pienen pojan syntymän kautta.
1. Moos. 41:51 sanoo näin: -
"Joosef antoi esikoiselle nimen Manasse, 'Hän saa unohtamaan', -
sillä hän sanoi: 'Jumala on saanut minut unohtamaan kaikki vaivani -
ja vaikeuteni ja kaiken surun.'" (surun isän perheen menetyksestä)
Tämä oli Amplified-käännöksestä.
Efraimin nimi taas kertoo, kuinka paljon Joosef oli kärsinyt.
Tässä kohtaa myös itse aistin Joosefin elämän yksinäisyyden, -
kun luin tätä raamatunjaetta.
Pojan syntymä toi kaiken tilalle aivan uuden aikakauden, -
hedelmällisen ja iloa tuottavan aikakauden.
Katsomme 1. Moos. 41:52. Mitä siinä sanotaan Efraimista?
Hän antoi toiselle pojalle nimen Efraim, 'hedelmällisyys', -
"sillä Jumala on antanut minun olla hedelmällinen -
ja hyvin menestyvä kärsimyksen maassa."
Hän piti siis Egyptiä kärsimyksen maana.
Siitä näemme, että elämä siellä ei silti menestyksestä huolimatta -
ollut Joosefille helppoa. Näyttää siltä, -
että molempien poikien syntymä toi myös sovituksen Joosefin sydämeen.
Kun siellä sanotaan 'kärsimys' tai 'ikävä kotimaahan isän perheeseen',
sen jälkeen tulee heti se hyvä asia: olen saanut unohtaa, -
olen saanut menestyä ja olla hedelmällinen.
Puhutaan vähän Joosefin tunteista. Näyttää näet siltä, -
että Joosef oli hyvin herkkä ja tunteellinen mies.
Kun veljet myöhemmin tulivat Egyptiin hakemaan viljaa, -
näemme voimakkaan ja tunteellisen Joosefin.
Luetaanpa 1. Moos. 43:30-31.
Tämä oli kohta, jossa veljet toisen kerran tulivat hakemaan viljaa -
pikkuveli Benjanim mukanaan. Se kosketti niin.
The Passion Translation sanoo vielä hienommin.
Luen sen, että oikein pääsette siihen tunteeseen.
"Joosef lähti kiireesti huoneesta, sillä hän oli pakahtua -
rakkauden tunteistaan veljiään kohtaan ja oli kyynelten partaalla.
Hän meni yksityiseen huoneeseen ja nyyhkytti kyynelten valuessa -
hänen poskilleen." Miten voimakkaita tunteita hän koki!
Ajattele! Kaikki se vääryys, kaikki kärsimys olisi hyvin voinut tehdä -
Joosefin vihaiseksi ja kostonhimoiseksi veljiään -
ja muita vääryydentekijöitä kohtaan.
Kuitenkin poikien nimistä näemme, että muutos oli alkanut.
Joosef on päässyt anteeksiantoon.
Hän halusi aluksi koetella veljiään. Näemme sen siitä, -
miten hän vangitsi heidät kolmeksi päiväksi, myöhemmin Simeonin.
Näemme myös, miten hän kätki tavaroita ja syytti heitä varkaiksi.
Hän paini siis anteeksiannon ja kärsimyksen kesken.
Lopulta Joosef valitsi anteeksiannon, -
mikä aikaansai sen, että kokonainen Israelin kansa pelastui.
He vapautuivat nälänhädän tuomasta katastrofista, -
ja ehkä koko kansan kuolemasta. Sen hedelmiä mekin perimme täällä, -
kun saamme ottaa Jeesuksen ristin- työn sovituksen vastaan elämäämme.
Haluan siis lämpimästi kehottaa sinua anteeksiantoon.
Voit näet tehdä ihmeitä sen kanssa. Aamen.
Kiitos, että katsoit Sanan helmiä -ohjelman!
Muistutan, että jos nämä ohjelma- jaksot ruokkivat sinua, -
vahvistivat ja auttoivat sinua, -
niin muistutan myös niistä opetuksista.
Muistathan, että Jumalalle ei mikään ole mahdotonta.
Hän kykenee sinun kauttasi antamaan auktoriteettisanoja, -
jotka voittavat kaikki vihollisen valheet elämässäsi.
Katso vielä kerran tämä sarja ja auta meitä tekemään näitä -
rukouksen ja taloudellisen tuen kautta. Ruudussa näet eri tapoja -
tukea näiden ohjelmien tekoa. Voit soittaa esim. ruudussa näkyvään -
tukipuhelinnumeroon 0600 02030.
Puhelun hinta on noin13 euroa.
Haluan jo nyt kiittää tuestasi! Kiitos!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare