Hei! Tervetuloa Sanan helmiä -ohjelmaan!
Nimeni on Miisu Piipari. Tänään puhumme ristin kantamisesta.
Luemme heti Luukkaan evankeliumista -
9. luvusta jakeet 23-25: -
Tutkiessani eri käännöksiä The Passion Translation sanoo, -
että hänen täytyy halata ristiä, oikein niin innokkaasti.
The Amplified taas puhuu siitä, -
että ristin kantaminen tarkoittaa ilmaista halua -
kulkea Jeesuksen kanssa, tuli mitä tuli, tapahtui mitä tahansa.
Siinä vihjataan myös, että ihan kuolemaan saakka.
Aika hurjaa tekstiä.
Jos siis oikeasti haluamme kulkea Jeesuksen perässä, -
niin meidän tulee luottaa Häneen semmoisella kapasiteetilla, -
että olemme valmiita Hänen seuraansa, vaikka mitä tapahtuisi.
Tämä on tietenkin meissä prosessi. Tutkimme vähän tätä.
Miten käy, kun lähdemme kulkemaan Jeesuksen kanssa?
Ensinnäkin totuus elämästämme alkaa ilmetä.
Jeesus itse sanoo: "Se on Jumalan teko, että te uskotte häneen, -
jonka Jumala on lähettänyt." Teemme siis Jumalan teon jo silloin, -
kun uskomme Jeesusta ja teemme, mitä Hän pyytää.
Efesolaiskirje 2:10 sanoo näin: -
Jotta pystyisimme vaeltamaan hyvissä teoissa, -
niin tarvitsemme todella uskoa ja luottamusta ja Jumalan voimaa.
Luukkaan evankeliumissa puhutaan valintatilanteesta.
JOS haluan kulkea Jeesuksen perässä... Saamme siis valita.
Jeesus ei pakota sinua eikä minua, ei ketään.
Kyse on omasta valinta- tilanteestamme.
Lisäksi siinä sanotaan, että jos valitsemme Jeesuksen seuraamisen, -
me todella joudumme kieltämään myös itsemme.
Kun rukoilin tätä kohtaa Pyhän Hengen kanssa ja mietin sitä, -
niin tein seuraavia löytöjä. Ensinnäkin, -
kulje Jeesuksen kanssa joka päivä. Kun teet näin, huomaat, -
että Jeesus ei ole kaikista valinnoistasi samaa mieltä.
Se on se risteyskohta. Joudut miettimään, -
teetkö oman tahtosi mukaan vai menetkö Jeesuksen tietä.
Lisäksi Jeesus opettaa, miksi tämä ei ole Hänen mielensä mukaista.
5. Moos. 30:19 puhuu siitä, -
että meidän tulee valita joko kirouksen tai siunauksen tie.
On siis meidän valintatilanteemme, -
menemmekö lihan vai Hengen mukaan.
Näitä tilanteita on vaikka mitä. Esim. joku pyytää apua, -
ja sinusta se on epämukavaa. Mieluummin katsot TV:tä ja lepäät.
Silloin voi olla valintatilanne. Pyhä Henki ehkä hiljaa puhuu: -
"Mene ja auta." Kumman valitset?
Jumalan pyynnön vai sen, mitä itse haluat?
Ja monia muita tällaisia himoja. Yksi syy voi olla esim. ylpeys.
Me haluamme itse määrätä. Kukaan muu ei saa sanoa, mitä tehdään.
Sinulla esim. on ollut huonoja auktoriteetteja, -
huono isäsuhde tai huono suhde vanhempiin.
Kasvatus on ollut liian ankaraa. Sisälläsi on pahaa oloa ja uhmaa.
Välillä se ilmenee näissä tilanteissa.
Syynä voi olla myös koulutus ja maailman tavat tehdä töitä.
Meidät on koulutettu niin, ja äkkiä Jumala pyytää aivan päinvastaista.
Esim. kun sinulla on vähän rahaa, Jumala pyytää kylvämään: -
"Anna muille." Ihan hullua, kun pitäisi säästää!
Silloin valitsemme, kumpaan luotamme. Aamen.
Myös vallanhimo, ihmisten mielistely voi johtaa valintaan.
Jos työelämässä Jeesuksen valinta ei ole etu, -
niin mietin, kumpi on minulle tärkeämpää.
Raamatussa Daavidin ja Jeesuksen oma elämä antavat esimerkin, -
että Jumalan priorisointi antaa yltäkylläisen ja hyvän elämän.
Raamatussa (Room. 10:17) sanotaan todella näin: -
Tuossa jakeessa sana 'sana' on kreikaksi 'rema' eli ilmestys.
Todellinen usko meissä kasvaa, kun saamme ilmestystä Kristuksesta, -
kun se sulautuu syvälle sisimpäämme.
Olemme Jumalan kanssa paljon onnellisempia -
kuin koskaan voimme olla maailmassa himoinemme -
keskittyen mukavaan elämään ja ollen vain itseämme varten.
Olen itse huomannut Jeesuksen kanssa kulkiessani, -
että aina valittuani Jeesuksen jotain ihmeellistä alkaa tapahtua.
Ensinnäkin opin tuntemaan Kristusta ja Isääni.
Opin näkemään Jumalan armoa ja rakkautta. Vaikutus on, -
että haluan kertoa siitä kaikille. Laulujen laulussa sanotaan näin: -
Ajattele vähän, miten ihmeellistä on -
Jeesuksen tunteminen ja ilmestys Hänessä!
Laulujen laulun kohta kertoo juuri tästä. Paavalikin sanoi, -
että hänellä oli hieno yhteiskunnallinen asema, arvostus.
Hän oli Rooman kansalainen jne. Hän sanoi pitävänsä sitä vain roskana -
Jeesuksen tuntemisen rinnalla (Fil. 3:8): -
Jos Paavali sanoo näin, niin vaikka emme vielä ymmärtäisi, -
niin tosi ihmeellistä on, että saamme niin paljon parempaa, -
kun uskallamme seurata Jeesusta.
No, entä, kun en pystykään sanomaan Jeesukselle kyllä, vaikka haluan?
Minua on auttanut rukoileminen: -
"Herra, auta minua. Vaikuta tahtomiseeni ja tekemiseeni -
ja auta minua haluamaan samaa kuin Sinä." Hepr. 4:2 sanoo näin: -
Jumalan Sanan tulee siis uskossa sulautua meihin.
Kun se sulautuu, se sisältää kaiken sen voiman myös toteuttaa -
ne Jeesuksen pyynnöt. Ei se ole raskasta. Jumalan ies on kevyt.
Kun Hän pyytää, sisällä sielussamme on kevyt ies.
Se voi olla fyysisesti raskasta, mutta Jumala on mukana -
ja antaa keveyden henkeen ja sieluun.
Suosittelen lämpimästi menemään sitä kohti. Aamen.
Kaikesta Jumalan sitä kautta tuomasta hyvästä, -
kun uskallamme lähteä tälle tielle ehkä vaivasta -
ja kärsimyksestä huolimatta, on valtava ilo ja riemu sielussa, -
tyydyttyneisyys siitä, että teen oikeita asioita ja tuon elämää.
Miksi meidän pitäisi kantaa risti tai seurata Jeesusta?
Me haluamme tuoda elämää tähän maailmaan. Etkö sinäkin? Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare
Hei! Olen tehnyt uuden profeetallisuuden harjoituskirjan -
Lähemmäksi Jeesusta - Matkalla profeetallisuuteen.
Tarkoitus on auttaa kasvamaan omakohtaisessa profeetallisuudessa, -
ja antaa myös vahva perusta profeetallisten rukousryhmien vetäjille.
Kirjaa voi tilata TV7:n kaupasta tai powerprayer.fi/kauppa.
Siunattuja opiskeluhetkiä!