Hei! Tervetuloa Sanan helmiä -ohjelmaan!
Nimeni on Miisu Piipari. Tällä kertaa tutkimme hieman -
Luukkaan evankeliumin lukua 10, -
sen jakeita 38-42.
Tämä on tuttu tarina Martasta ja Mariasta.
Luetaanpa tämä raamatunkohta: -
Mietitäänpä siis vähän tätä lähtökohtaa.
Näemme Jeesuksen tulevan kylään. Martta ja Maria riemuitsevat.
Ihanaa! Jeesus tulee heille kylään!
Martta alkaa heti puuhailla hyvän emännän tavoin.
Hän haluaa palvella Jeesusta hyvin.
Mitä tekee Maria? Hän menee saman tien Jeesuksen jalkojen juureen -
ja vain kuuntelee siellä imien joka sanan, jonka Jeesus sanoo.
Tässä meillä on tilanne, jossa on kaksi naista.
Molemmilla on sama tarve: olla Jeesuksen lähellä ja kuunnella.
Molemmilla on myös sama mahdollisuus.
Kiinnostavaa on se, miksi Martta ja Maria valitsevat eri tavalla.
Kun rukoilin tätä kohtaa, haluan kertoa sieltä löytämiäni löytöjä.
Ensinnäkin Maria priorisoi. Hän pisti Jeesuksen ensimmäiseksi.
Hän halusi saada kaiken irti siitä hetkestä Jeesuksen kanssa.
Hänen sisällään oli valtava jano Jeesuksen puoleen, -
vain Jumalan aikaansaama jano.
Hän toteutti ihan luonnostaan raamatunkohtaa -
Matteus 6:33: -
Tämä on meille kaikille hirveän hyvä sääntö.
Laittaisimme kaikessa Jeesuksen ja Hänen seuraamisensa ensiksi.
Katsotaan, miten Martta valitsi.
Martalle oli tärkeämpää näyttää Jeesukselle olevansa hyvä emäntä.
Hän halusi saada Jeesuksen huomion hyvällä toiminnallaan.
Kuinka usein me teemmekään näin seurakunnassa tai muualla!
Haluamme olla hyviä kristittyjä, mikä on ihan luonnollista.
Siinä puuhatessaan Martta näkee Marian Jeesuksen luona -
tehden sitä, mitä hän itse asiassa haluaisi tehdä.
Hänkin haluaisi mennä Jeesuksen lähelle olemaan, -
mutta hänellä on ensin kaikki nämä muut työt, niin hän ei voi.
Varsinkin, kun ne kestävät pitempään Marian ollessa siellä -
kuin jos kaksi olisi tekemässä. Ymmärrän sen epäreiluuden tunnun.
Miten tylyltä tuntui Jeesuksen vastaus: -
"Martta, moninaisista sinä huolehdit. Yksi vain on tärkeää: -
olla minun lähelläni." Mariaa katsellessani voin nähdä, -
miten Martan ärtymys, turhautuminen ja kateus alkaa vaivata häntä.
Kuitenkin pohjimmiltaan kyse oli siitä, -
että Martalle oma ylpeys oli tärkeäm- pää kuin Jeesuksen lähellä olo.
Marian asenteessa oli huikeaa se, -
että hän vain antautui omana itsenään.
Hän ei asettanut itselleen vaatimuksia.
Johannes 6:44 sanoo näin: -
Kun siis Jumalan antama jano sisällämme kasvaa tarpeeksi, -
niin se saa meidät näkemään vaivaa ja myös luopumaan -
omista ajatusrakennelmista ja omasta kontrollista.
Olen itse huomannut monesti, että Jumalan janon ja tulen tullessa -
tulee tarve tehdä asioita. En enää kysy sen hintaa, -
vaan todella näen paljon vaivaa.
Usein tämä tapahtuu siinä, kun huomaamme, -
että omat voimat ja taidot eivät riitä.
Silloin Jumalan voima tulee meihin, -
ja saa meidät tekemään Jumalan haluamia asioita.
Mietitäänpä näiden valintojen syitä.
Maria todella suostui tulemaan Jeesuksen luo sellaisena kuin oli.
Martta taas yritti ansaita omilla teoillaan -
Jeesuksen huomion ja rakkauden.
Samankaltainen tilanne voisi olla kohdassa Luukas 15 -
eli tuhlaajapojan tarinassa. Siinä vanhempi veli yritti -
hyvillä toimillaan ansaita isän rakkauden, joka hänellä jo oli.
Samalla tavalla Martalla oli jo se Isän rakkaus, Jeesuksen rakkaus.
Hänen ei olisi tarvinnut lisätä mitään -
tai yrittää saada Jeesukselta huomiota.
Voimme hetkeksi hiljentyä ja miettiä, -
mitä tällaisia vaatimuksia meillä voisi olla. Meillä voi olla ehtoja:
Vasta hiljaisuudessa voin hiljentyä Jumalan kanssa -
tai en ole tarpeeksi hyvä. Vasta tietyt asiat tehtyäni -
voin olla Jumalan kanssa. Eräs nainen ei mennyt kasteelle -
ennen tupakoinnista vapautumista.
Jumala ei vaadi meiltä mitään tällaista.
Hän vain pyytää tulemaan luokseen. Mikään ei voi estää -
Häntä rakastamasta meitä.
Toinen asia on kontrolli, pelot.
Meillä voi olla halu olla parempia kuin olemme.
Kaikesta tästä meidän pitää riisuuntua -
ja suostua olemaan Jumalan edessä juuri sellaisia kuin olemme.
Hän ei pyydä meitä myöskään hallit- semaan ja ymmärtämään kaikkea.
Hän tahtoo meidän suostuvan omaan keskeneräisyyteemme, -
jotta tarvitsisimme Jeesusta. Hän vaatii paljon vähemmän kuin me,
ja toisaalta enemmän, sillä Hän haluaa koko meidän elämämme.
Me antaudumme sellaisenaan Hänen käyttöönsä.
Mietipä hetki tällaista tilannetta.
Esim. seurakunnassa voi olla pieni joukko, joka tekee kaiken työn.
Muut ylistävät, rukoilevat, saarnaavat, saavat hyviä opetuksia.
Ehkä nämä työteliäät haluaisivat olla siellä mukana -
ja katsovat kateellisina, turhautuneina, ärtyneinä niitä, -
jotka saavat sen heidän haluamansa. He vain tekevät, -
koska kuka nämä sitten hoitaisi? Silloin on hyvä tutkia motiivejaan.
Teemmekö ehkä väärässä paikassa vääriä asioita?
Efesolaiskirje 2:10:ssä Jumala sanoo, -
että kaikki hyvät tekomme on jo valmistettu.
Suostu kuuntelemaan Jumalaa ja kysymään, onko tämä sinun paikkasi.
Tutki Hänen edessään motiivejasi ja tiedä, -
ettei Jumala tuomitse sinua näistä. Hän haluaa, että tunnet olosi -
rakkaudelliseksi/turvalliseksi Hänen edessään.
Hän haluaa vapauttaa turhasta kontrollista ja vaatimuksista.
Jeesus haluaa sanoa sinulle, miten asiat tehdään.
Silloin tulet kaikkein onnellisimmaksi.
Ole siunattu tutkiessasi Jeesuksen kanssa omaa sydäntäsi.
Suostu siihen. Se on ihana tapa saada Jumalan rakkautta. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare