Hei! Olen Maarit Verkkoperä -
ja toivotan sinut tervetulleeksi Sanaa naisilta -ohjelmaan!
Tänään puhun siitä, mitä sydämen ympärileikkaus tarkoittaa.
Miten voimme paljastaa ja avata sydämemme Jumalalle?
Mitä hyötyä siitä on, jos me niin teemme?
Syntiinlankeemuksesta asti, kun Aatami ja Eeva lymyilivät -
paratiisin puiden joukossa ja peittivät itseään viikunanlehdillä, -
on menty Jumalaa piiloon.
Meillä on varmaan jokaisella tarve ja taipumus piilottaa -
oma sydämemme Jumalalta.
Kuitenkin tiedämme, että Hän on joka paikassa läsnä.
Hän tietää kaiken. Ei ole mitään, -
mikä olisi Häneltä näkymättömissä.
Kaikki on avointa ja paljastettua Hänelle, -
jopa meidän ajatuksemme ja motiivimme.
Luodessaan meidät Jumala on antanut meille vapaan tahdon.
Hän antaa meidän myös ikään kuin piiloutua itseltään, -
vaikka oikeasti emme sitä edes voi täysin tehdä.
Voimme elää illuusiossa, että ei Jumala näe minua, -
ei Jumala tiedä minun asioitani.
Kun tulemme Jumalan lapsiksi uudestisyntymisen kautta, -
niin me jo jotenkin paljastamme oman syntisyytemme, -
oman syyllisyytemme. Saamme kohdata sen Jumalan armon, -
joka peittää meidän syntimme ja syyllisyytemme.
Saamme kokea aitoa Jumalan lapseutta Hänen yhteydessään.
On kuitenkin asioita, joita olemme ehkä piilottaneet itseltämmekin.
Meillä on alitajunta ja kokemusmaailma siitä, -
mitä on tapahtunut elämässämme aiemmin.
Se ehkä on niin traumaattista ja vaikeaa, -
että emme itsekään halua nähdä sitä.
Minulla on omassa elämässäni ollut tämä kokemus.
Lapsuuttani ja nuoruuttani en ole oikeastaan voinut elää lainkaan, -
vaan se on tullut kohdattavaksi aikuisena.
Olen käynyt terapeutin kanssa läpi asioita.
Sisimmästäni on löytynyt todellisuus, -
että olen kieltänyt ja torjunut tunteeni niin täysin, -
etten ole itsekään ollut tietoinen niistä.
Jumala on halunnut uudestisynnyttää ja luoda uudelleen tunne-elämäni.
Se on tapahtunut elämässäni, ja olen tosi onnellinen siitä.
Selittämätön ahdistus ja taakka, -
mitä tunsin vuosikausia vielä aikuisiälläkin, -
on saanut väistyä. Se on joutunut väistymään sitä mukaa, -
kun Pyhä Henki on tehnyt sydämessäni työtä.
Minun on pitänyt kohdata kipeitä tuntoja ja muistoja yksi kerrallaan.
Kerran Jumala näyttikin minulle kuvan, -
että sisimmässäni on sotkuinen ja sekaisin oleva lankavyyhti, -
jota voisi olla inhimillisesti ihan vaikeakin selvittää.
Jumalalla on siihen keinot, koska Hän tietää, -
mistä jokainen langanpätkä on tullut ja muodostunut.
Hän tietää, missä järjestyksessä ne pitää purkaa.
Hän tietää, miten se on mahdollista.
Hän tietää, mitä me kestämme. Jumala ei tee väkisin yhtään mitään.
Hän odottaa, että paljastaisimme olemuksemme ja sydämemme -
ihan sellaisena, kuin se on Hänen edessään.
Hän on näet se hyvä Isä, ystävä, herrasmies, -
joka ei tee tosiaankaan mitään väkisin.
Hän tuntee kaiken, mitä sinulle on tapahtunut elämässä.
Hän tietää sinun tunteesi niissä tilanteissa.
Hän tietää kaikki kärsimykset, kaikki itkut.
Hän tietää myös kaikki ne hyvät asiat.
Hän pystyy rakentamaan siitä kokonaisuuden ja prosessin, -
joka on juuri sinulle räätälöity Hänen rakkaudessaan, -
Hänen armossaan, ja siinä on hyvä lopputulos.
Siihen sydämen paljastamiseen Jumalalle liittyy -
sekä parannuksen teko että se eheytyminen ja parantuminen, -
jonka Jumala sitten saa aikaan.
Parannuksen teko on sitä, että päätän kääntyä ympäri.
Päätän ajatella toisin ja tehdä toisin, kuin olen aiemmin tehnyt.
Siihen Jumala tulee mukaan. Hän siunaa sen.
Hän pääsee aloittamaan ihmeellisen työnsä siitä päätöksestä, -
meidän päätöksestämme eteenpäin.
Jumalalla on monia keinoja puhua meille.
Hän puhuu Sanansa kautta. Hän avaa sitä Pyhän Hengen kautta.
Hän opettaa seurakunnassa.
Hän kohtaa meitä ylistyksessä.
Hän antaa meille armolahjojen kautta tiedon sanoja, profetioita, -
ilmestyksiä, kuvia. Hän puhuu unien kautta.
Hän on ihmeellinen Jumala, joka on koko ajan läsnä sinun elämässäsi.
Jumala parantaa siellä seurakunnan yhteydessä.
Kerran sainkin vielä vaikeimpina sisäisen ahdistuksen vuosina -
sanan rukouspalvelussa: "Minä parannan sinua hiljaa -
seurakunnan yhteydessä."
Kaikessa ihmisten kohtaamisessa, kokouksissa, ylistyksessä, -
keskusteluissa pikku hiljaa.
Se on usein pitkä prosessi, ja siihen kuuluu kipu.
Jos on vaikeita ja kipeitä asioita tapahtunut elämässä, -
niin jotenkin se tie on sellainen, -
että meidän täytyy vielä kerran käydä Jumalan kanssa -
ne kivut ja itkut ja tuskat läpi.
Kun se prosessi on Jumalan kädessä, -
niin se kerta on sitten viimeinen tai viimeisiä.
Ne itkut saa todellakin itkeä sydämen pohjasta loppuun.
Illalla on itku vieraana, mutta aamulla ilo.
Senkin olen kokenut, että rukous- palvelussa on tullut paljon itkua, -
kun Pyhä Henki on koskettanut ja ollut läsnä.
On tullut paljon ensin itkua ja kipua, -
mutta kun on saanut sen ulos, niin on tullut ilo.
Se ilo on jotenkin ihmeellinen, kestävä, ikuinen.
Se tulee syvempää kuin kaikesta hyvästä, mitä elämässä tapahtuu.
Se tulee sydämestä. Se tulee Jumalan sydämeltä, -
eikä Häneltä ilo lopu.
Kun on saanut Jumalan läsnäolossa ja yhteydessä parantua -
ja sydän alkaa voida hyvin, -
kun ei enää ole niitä ahdistuksia niin paljon...
Kyllähän elämään varmaan ahdistuksia mahtuu -
- tavalla tai toisella loppuun asti.
Silti jokin pohjatyö on tapahtunut.
Jumala on saanut tehdä parantumisen.
Silloin alkaa meissä ilmetä myös Jeesuksen elämä Hänen armossaan.
"Mutta Hengen hedelmä on rakkaus, ilo, rauha, pitkämielisyys, -
ystävällisyys, hyvyys, uskollisuus, sävyisyys, itsensähillitseminen."
Jokainen on kokenut vaikeita asioita elämässään.
Kun on kokenut jotain tosi vaikeaa, voi olla vaikeaa luottaa siihenkin, -
onko Jumala todella hyvä.
Vuosia oman sisäisen parantumisprosessini jälkeen -
jouduin kokemaan elämässäni vielä murskaavan asian.
Näin myöhemmin ajatellen ehkä en olisi kestänyt sitä samalla tavalla -
kuin nyt olen sen kestänyt, jos se olisi tapahtunut silloin, -
kun vielä oli paljon oman sydämen haavoja.
Minulla on tällainen avainkoru.
Laitoin sen ihan tarkoituksella tähän tilanteeseen.
Tämä on aika järkyttävä avain.
Se nimittäin on siihen lukkoon, -
jossa arkussa 18-vuotiaana kuollut tyttäreni on haudattu.
Hän lähti ulkomaille matkoille.
Minulla oli tosi suuri huoli hänestä, mitä tapahtuu matkalla.
Hän joutui onnettomuuteen, putosi 50 m rotkoon.
Mitään ei ollut tehtävissä - Kanariansaarilla.
Hän tuli siinä arkussa jouluaatto- iltana 5,5 vuotta sitten Suomeen.
Siinä tilanteessa miettii monenlaisia asioita.
Sinäkin olet ehkä menettänyt läheisesi -
tai joutunut kärsimään elämässäsi asioita, joille ei ole selitystä.
Ei ole vastausta siihen miksi?-kysymykseen.
Saamme kuitenkin todella luottaa siihen, että Jumala on hyvä.
Hän on uskollinen. Hän tietää parhaiten.
Hän osaa lohduttaa.
Sekin on sellainen perustava valinta elämässämme.
Mitä tapahtuukaan, niin voimmeko silti luottaa siihen, -
että kuitenkin Jumala tietää parhaiten, kuitenkin Hän on hyvä?
Olen saanut Herran armosta nähdä - nähdä myöskin unen kautta -
ja saada varmuuden siitä, että tyttäreni odottaa siellä perillä.
Toivon sitä, että me jokainen todella avaamme päivittäin -
sydämemme Jumalalle, Hänen läsnä- ololleen, rakkauden kosketukselle.
Hän on hyvä Isä, kolmiyhteinen Jumala.
Hyvä Isä, Poika ja Pyhä Henki, jolla on paljon aarteita ja hyvää -
sinua varten ja meitä jokaista varten varattuna.
Ne tummatkin langat siinä elämän- kudoksessa ovat tarpeellisia.
Me näemme sen lopullisen kuvan sitten taivaassa -
ja tiedämme, mihin kohtaan ja miksi niitä tarvittiin.
Oikein paljon siunausta, Pyhän Hengen läsnäoloa -
ja Jumalan rakkauden kokemista sinulle!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare