Hei! Tervetuloa ohjelmaan Sanaa naisilta!
Tänään on minun vuoroni jakaa sinulle Sanaa.
Minä olen Irma Frestadius, Espoon helluntaisrk:n pastori -
ja olen myös ollut lähetyssaarnaaja Tansaniassa.
Haluan sanoa sen, jotta saat vähän laajemman kuvan minusta, -
että olen asunut muuallakin kuin Suomessa.
Jumalan Sanan voima on ihan sama kaikkialla: -
Afrikassa, Aasiassa, Suomessa, missä tahansa.
Jumalan Sana on yhtä voimallinen. Kiitos Jumalalle siitä!
Hän on sama eilen, tänään, iankaikkisesti.
Niin Hänen Sanansakin on yhtä voimallinen kaikkialla ja aina.
Rohkaiskoon tämä sydäntämme ja antakoon näkökulmaa siihen, -
minkälainen Jumala meillä on, minkälainen on elävä Jumala.
Tekisi mieli kysyä sinulta ja kysyn ja voit siellä vastata.
Vaikka minä en kuule vastaustasi, niin Jumala kuulee.
Mitä sinulle kuuluu tänään? Voitko hyvin? Mitä mielessäsi on?
Usein meillä voi mennä lähes koko elämä tai osa elämästä siihen, -
että haikailemme ja odotamme jotakin suurta tapahtuvaksi.
On ihan hyvä odottaa.
Raamattukin kehottaa odottamaan esim. Jeesuksen takaisintuloa -
ja tällaisia hyviä asioita. Tarkoitan kuitenkin ihan sitä, -
että meidät on tarkoitettu elämään myös tässä ja nyt.
Meillä on tämä päivä. Eilinen on mennyt. Huomisesta emme tiedä.
Nyt juuri meillä on tämä päivä ja tämä hetki.
Jumalan hyvä tahto on, että tässä päivässä ja hetkessä -
eläisimme täysillä yltäkylläistä elämää.
Raamatun paikka tähän hetkeen on Luukkaan evankeliumista.
Se on kertomus leivisköistä.
Luetaan se luvusta 19 ja jakeesta 11 eteenpäin.
Jeesus kertoo tämän.
"Ja heidän tätä kuunnellessaan hän [Jeesus] puhui vielä vertauksen, -
koska hän oli lähellä Jerusalemia ja he luulivat, -
että Jumalan valtakunta oli kohta ilmestyvä."
Meidän ihmisten luulot ovat useinkin hyvin erilaisia, -
kuin on Jumalan tahto ja suunnitelma.
Me saamme pyytää, että ymmärrämme sitä -
ja saamme kasvaa Jumalan tuntemisessa.
"Hän sanoi heille: 'Eräs jalosukuinen mies lähti matkalle -
kaukaiseen maahan saadakseen itsellensä kuninkuuden -
ja sitten palatakseen. Ja hän kutsui luoksensa -
kymmenen palvelijaansa, antoi heille kymmenen leiviskää -
ja sanoi heille: 'Asioikaa näillä, kunnes minä tulen'.
Mutta hänen kansalaisensa vihasivat häntä -
ja lähettivät lähettiläät hänen jälkeensä sanomaan: -
'Emme tahdo tätä kuninkaaksemme'. Ja saatuansa kuninkuuden -
ja palattuansa hän käski kutsua eteensä ne palvelijat, -
joille hän oli antanut rahat, saadakseen tietää, -
mitä kukin oli asioimisellaan ansainnut."
Tässä siis kerrotaan, että jätettiin tänne maan päälle -
näille ihmisille tietyt leiviskät, tässä hopearahat.
Puhutaan leivisköistä eli siitä, mitä meille on annettu.
Meillä jokaisella on jotakin. Jokaiselle on annettu jotakin -
ja se on todella arvokasta. Meidän ei tule katsoa...
niin kuin väärällä lailla vertailla itseämme muihin -
ja ajatella: "Mä olen huonompi. Tämä mun ei ole mitään, tuon on."
Se, mitä meillä ja sinulla on, on todella arvokasta.
Jumalan sinulle antamaa saat käyttää Hänen kunniakseen.
No, sitten tuli hetki, että alettiin keskustella siitä, -
miten on käyttänyt niitä, mitä on annettu.
"Niin ensimmäinen tuli esiin ja sanoi: -
'Herra, sinun leiviskäsi on tuottanut kymmenen leiviskää'.
Ensimmäinen tässä siis tuli kertomaan, mitä hänelle kuuluu.
"Mulle kuuluu ihan hyvää. Käytin sitä, mitä sulta sain. -
Käytin sitä ilolla. Koin sen arvokkaaksi, -
koska sain sen sulta ja se on tuottanut hedelmää."
Se on tuottanut kymmenen leiviskää, kuten tässä sanotaan.
"Ja hän sanoi hänelle: 'Hyvä on, sinä hyvä palvelija; -
koska vähimmässä olet ollut uskollinen, niin saat vallita -
kymmentä kaupunkia'." Mikä siis on palkka siitä, -
että olemme uskollisia ja teemme Jumalan tahdon?
Palkaksi meille uskotaan lisää vastuuta.
Saamme lisää ihania tehtäviä. Saamme tuottaa lisää hedelmää.
"Ja toinen tuli ja sanoi: 'Herra, sinun leiviskäsi on tuottanut -
viisi leiviskää'. Niin hän sanoi tällekin: -
'Sinä, vallitse sinä viittä kaupunkia'."
Hänkin sai siis hommia. Tuli lisää töitä.
Sai jatkaa sitä mielenkiintoista elämää, hedelmän kantamista.
Ja vielä oli tämä kolmas.
"Vielä tuli yksi ja sanoi: 'Herra, katso, tässä on sinun leiviskäsi, -
jota olen säilyttänyt liinasessa. Sillä minä pelkäsin sinua, -
koska olet ankara mies: sinä otat, mitä et ole talteen pannut, -
ja leikkaat, mitä et ole kylvänyt.' Hän sanoi: Olen piilottanut, -
olen pannut piiloon sen, mitä sinulta sain. -
Pelkäsin sinua. Tiesin, että olet ankara mies -
enkä uskaltanut enkä halunnut käyttää tätä.
No. mitäs hänelle sanotaan? Sanotaanko: "Voi sinua reppanaa. -
Voi voi, kun olet ollut peloissasi etkä ole käyttänyt tätä, -
mutta kyllä tästä selvitään." Tämä on aika kovaa tekstiä, -
mitä Jeesus hänelle sanoo, siis tässä vertauksessa kerrotaan.
"Hän sanoi hänelle: 'Oman sanasi mukaan minä sinut tuomitsen, -
sinä paha palvelija. Sinä tiesit minut ankaraksi mieheksi, -
joka otan, mitä en ole talteen pannut, -
ja leikkaan, mitä en ole kylvänyt;
miksi et siis antanut rahojani rahanvaihtajien pöytään, -
että minä tultuani olisin saanut periä ne korkoineen?'
Ja hän sanoi vieressä seisoville: 'Ottakaa häneltä pois se leiviskä -
ja antakaa sille, jolla on kymmenen leiviskää'."
Tämä on tosi surullinen tarina. Voimme oppia tästä jotain tänään.
Opimme, että jos meillä on tällainen tilanne, -
tai sinusta, hyvä katsoja, juuri nyt tuntuu, -
että pelkäät Jumalaa. Ajattelet Jumalan ankarana -
ja ajattelet, ettet osaa, etkä uskalla tehdä mitään.
Et uskalla etkä ehkä haluakaan edes uskoa Häneen, -
kun Hän on niin ankara ja paha.
Ihmisillä valitettavasti on vääriä kuvia Jumalasta.
Tällä palvelijalla oli väärä kuva Jumalasta, -
joka aiheutti hänen sydämeensä pelkoa.
Olen kotoisin Pohjois-Suomesta. Muistan, kun lapsena -
minullekin äiti sanoi välillä, kun olin ollut tuhma: -
"Jumala pudottaa kuuman kiven päähän, kun olet ollut noin tuhma."
Olin pikkutyttö ja ajattelin, etten uskalla edes ulos mennä.
En uskalla ovesta ulos mennä, kun kuuma kivi putoaa päähän -
ja tapahtuu jotain ihan hirveää. Mutta eihän Jumala ole tällainen.
Ei Hän pudota kuumaa kiveä päähän, kun olemme olleet tuhmia -
tai jättäneet jotain tekemättä. Hän on armollinen ja rakastava.
Hän ottaa avosylin vastaan meidät. Hän haluaa ohjata meitä.
Hän haluaa antaa anteeksi väärät tekomme ja ohjata eteenpäin.
Tässä tarinassa tämä ei siis tuntenut Jumalaa.
Jos sinä, hyvä katsoja, et tunne Jumalaa, niin tutustu Häneen.
Tutustu Häneen! Se on elämän suurin haaste -
ja yltäkylläisin, kiinnostavin, täyteläisin asia, -
mitä maan päällä voi tehdä: tutustua elävään Jumalaan, -
tutustua siihen, miten suuri on Hänen armonsa, rakkautensa, -
Hänen hyvyytensä, Hänen oikeudenmukaisuutensa.
Tunne Jumala! Silloin uskallat elää Hänen kanssaan -
ja palvella Häntä ja käyttää sen, mitä Hän on sinulle antanut.
Miten sitten voit tutustua, jos et tunne Jumalaa -
ja mietit, mitähän tuo nyt tarkoittaa käytännössä?
Voit pyytää apua. Tämäkin kaveri olisi voinut pyytää apua muilta, -
näiltä, jotka osasivat käyttää leivisköitä.
Hän olisi voinut mennä ja sanoa: "En osaa. Tarvitsen neuvoja. -
Tarvitsen ohjausta." Se olisi pitänyt viedä rahanvaihtajille, -
mikä tarkoitti, että olisi pyytänyt apua ja neuvoja muilta.
Jos tunnet jonkun kristityn, -
niin soita hänelle. Mene hänen luokseen. Juttele hänen kanssaan.
Mene seurakuntaan. Etsi sellainen lähialueeltasi.
Mene sinne. Kysy näistä asioista. Jos siellä on alfa-ryhmä tai muu, -
tai ihan keltä tahansa. Ota pastoreihin yhteyttä ja kysy.
Kysy: "Kuinka minä voin elää elämäni Jumalalle kunniaksi?"
"Kuinka voin elää elämäni, että se on mielekästä, yltäkylläistä?"
Olen ihan varma, että saat apuja. Sinun ei tarvitse elää pelossa.
Tässä on sellainen vaara, että jos kätkee oman leiviskänsä, -
sen minkä on saanut, pöydän alle tai minne sen laittaa, -
niin kätkee itsensäkin. Ei uskalla avata itseäänkään.
Ei uskalla olla avoin, ottaa vastaan sitä rakkautta ja yhteyttä, -
mihin meidät on kutsuttu. Tiedän, että tämä on monelle -
haasteellinen ja pitkä tie, mutta saa lähteä sille.
Kohti sitä, että astun yhteyden tielle.
Tämä on yhteyttä Isään Jumalaan, Jeesukseen Kristukseen, -
Pyhään Henkeen ja muihin uskoviin, muihin Jumalan lapsiin.
Tässä me voimme kantaa hedelmää, käyttää sitä, mitä meillä on.
On ihanaa, kun itse olen seurakuntapastori, -
niin rakastan sitä, että meitä on siellä niin monenlaisia.
Me olemme ja saamme olla niin erilaisia.
Ei ikinä muuten tällainen porukka ajautuisi yhteen, -
paitsi Jumalan armon ja rakkauden kutsumina ja vetäminä.
Jos et vielä ole mukana, niin siihen tule mukaan.
Löydä Jumala. Löydä se sinua rakastava Jumala.
Tähän haluan haastaa sinua.
Kiitos, että olet ollut kuuntelemassa -
tätä opetusta leiviskävertauksesta.
Toivon, että miettisit tämän jälkeen, -
kuinka elää loppuelämä niin, että se on Jumalalle kunniaksi, -
ihmisille pelastukseksi ja hyödyksi.
Kiitos siitä, että olet ollut kuulolla.
Oikein paljon Jumalan siunausta sinulle! Hei! Hei!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare