Mun nimeni on Irmeli Schütz.
Tänään me puhutaan yhteyksistä.
Me puhutaan yhteyksistä suurennuslasin alla.
Katsotaan niitä vähän tarkemmin. Me jaotellaan tämä kahteen osioon: -
Yhteyteen Jumalan kanssa ja yhteyteen toisten ihmisten kanssa.
Meidän pääyhteys tietenkin on Jumala.
Siitähän kaikki sitten sai alkunsa -
Jumalasta, joka meidät loi omaksi kuvakseen.
Me olemme todella Jumalan suunnitelmia.
Hän on jokaisen ihan henkilökohtaisesti suunnitellut -
ja etukäteen iloinnut siitä, että tästä ihmisestä tulee sellainen -
ja sellainen ja hän saa täyttää niitä ja niitä tehtäviä -
täällä maan päällä.
Se antaa myös suurta arvon tunnetta.
Muotivaatteissa lukee useasti -
tekstiilitaiteilijan nimi -
ja me katselemme näitä nimiä -
ajatellen, että tämä vaate on varmaan erityisen hyvä -
koska tässä on se ja se nimi.
Kuitenkin se on ihan teollista tuotantoa.
Entä miten meidän kanssa on?
Meissä on aivan erityinen leima.
Sillä erityinen nimi - Jumalan nimi - on kirjoitettuna meihin.
Tämä todellisuus aivan kuin huutaa sitä ääneen, -
että olemme arvokkaita, tärkeitä ja aitoja!
Aivan täysin aitoja, ainutkertaisia ja eläviä.
Siis näin ihmeellistä tekoa!
Miksi emme silloin olisi suhteessa Jumalaan, -
joka on jo etukäteen ajatellut, suunnitellut ja kaivannut meitä?
Jos tietäisimme miten Jumala on meitä kaivannut, -
että Hänen sydämensä kaipaa meitä yhteyteensä, -
silloin meidän olisi paljon helpompi lähestyä Häntä.
Haluaisin tässä antaa aivan pienen esimerkin -
hermoimpulssien siirtymisestä.
Nimenomaan siitä, että niissä on sellainen recycling -menetelmä.
Menetelmä, jossa otetaan takaisin sitä transmitteri-ainetta -
ja kaikki ne aineosaset käytetään taas hyväksi -
ja taas lähetetään nämä aineosaset, niin että yhteys syntyy -
niin että impulssi saa jatkua.
Ja taas otetaan kaikki talteen, kaikki informaatio, -
kaikki rakkaus ja yhteydenpito saa jatkua.
Aivan ihmeellinen järjestelmä!
Näitä hermoliitoksia, synapseiksi kutsuttuja, -
on meillä 10 potenssiin 14 - aivoissa siis.
Ei siis mikään pieni luku, vaan niitä on todella valtava määrä.
Emme pystyisi ajattelemaan ilman tätä recycling -menetelmää, -
koska muuten aivot tarvitsisivat vielä paljon enemmän lisäenergiaa.
Sitä ei syömällä voisi saada.
Meillä kaikilla varmaan olis semmoset tiputus-jutut käsissä -
ja kuljettaisiin niiden kanssa ympäriinsä, -
jotta aivomme pystyisivät ajattelemaan.
Näin ihmeellistä tämä kaikki on!
Tällainen on yhteys!
Jumala on tehnyt valtavia ihmeitä yhteyden luomiseksi.
Saamme antaa - ja ottaa vastaan jotakin toinen toisiltamme.
Saamme myös tuntea, että olemme yhteydessä toinen toistemme kanssa.
Samaa tekstiä on myös se, että -
"kaikki koituu niiden parhaaksi, jotka Jumalaa rakastavat."
Kaikki koituu niiden parhaaksi.
Toisin sanoen tässäkään Jumala ei hukkaa mitään.
Hän ei sano elämästämme: -
"Tuo oli nyt sellainen vaihe, että on parempi heittää se pois. -
Ei sillä ollut merkitystä. Itse teit ne virheet -
ja tuhosit sinä aikakautena elämääsi. -
Ei sillä ole merkitystä."
Jumala on se, joka voi kääntää.
Hän kääntää tilanteita. Hän uudistaa.
Ja Hän käyttää hyväksi.
Jumala siis loi ihmisen omaksi kuvakseen, -
kuten me luetaan Mooseksen kirjasta.
Se mitä ihmiselle sitten tapahtui - sen me tiedämme.
Me tiedämme, että ihminen lähti seuraamaan ihan omaa agendaansa.
Otti irtioton Jumalasta. Siitä ei syntynyt mitään hyvää!
Se oli sellainen repeämä yhteydessä.
Se oli yhteyden repeämä, -
mutta Jumala ei antanutkaan sen repeämän vain olla, -
vaan Hän tuli itse -
antoi itsensä yhteyteen, uudistamaan meidät, -
antamaan meidän syntimme anteeksi -
ja luomaan meille tietä, jotta pääsemme toistemmekin yhteyteen.
Matteus 28:18 -
sanotaan selvästi ihmisen elämästä Jeesuksen sanomana: -
Kaikki valta taivaassa ja maan päällä.
Aivan erityinen asia on se, että me saamme olla tästä osallisia!
Jumala on armossaan antanut tämän meille, -
Jeesuksen Kristuksen sovintotyön vastaanottaneina.
Yhteys toisiin ihmisiin -
on meille kaikille elintärkeä asia!
Suhteellisen uuden tutkimuksen mukaan -
aikaistetun kuoleman riskitekijä -
on yksinäisyys - ettei ole yhteyksiä toisiin.
Vielä suurempi riski, kuin kaikki ne riskitekijät, -
joista luemme lehdistä ja joista olemme kuulleet.
Joskus meistä tuntuu, että yhteydenpito on varsinainen taitolaji.
Valotetaan tätä aihepiiriä ensin miettimällä, -
että mikä tekee ihmissuhteista etäisiä?
Mikä etäännyttää meidät toisistamme?
Monien ihmisten ajattelutapakin -
luo etäisyyttä toisiin.
Ajattelutapa jossa luullaan, että jos nuo ihmiset tietäisivät, -
kuka minä todellisuudessa olen, -
eivät he haluaisi olla minun kanssani yhteydessä.
Tämä elämän piilottelu, -
että emme halua näyttää jotain ulospäin, -
se vie meiltä valtavasti energiaa.
Se on huomaamaton prosessi, jota monet eivät itse edes tiedosta.
He eivät huomaakaan, että he koko ajan joutuvat suojaamaan itseään.
Huomio kiinnittyy ongelmiin, -
jotka syntyvät todellisen minänsä syrjäyttämisestä.
Tämä on hyvin tärkeä aihe viedä Jumalan silmien eteen.
Realismi ei ole sitä mitä itsestämme -
luulemme tietävämme, vaan sitä miten Jumala näkee meidät.
Nimittäin niin arvokkaana, -
että Jumala itse tulee alas taivaasta, -
antaa ihmisten käsitellä itseään uskomattomalla tavalla -
menee kuolemaan saadakseen juuri sinut takaisin.
Miten sitten tulen arvokkaaksi ja läheiseksi muille?
Tätä me voidaan rukoilla ―
ja Jumala tulee vastaamaan tähän rukoukseen!
Hän tulee aukaisemaan sellaisia sisäisiä polkuja.
Hän näyttää esimerkiksi missä me piiloudumme -
ja mihin vuotaa energiaamme ―
ja tekee meidät sellaisiksi kuin mitä me todellisuudessa olemme.
Jumala totisesti vastaa, mutta Hän ei koskaan -
revi ihmisen elämää auki, vaan Hän vie -
sellaista varmaa ja hidasta polkua eteenpäin.
Jumala näyttää näitä asioita silloin kun Hän huomaa, -
että meillä on myös aikaa keskittyä näihin asioihin.
Että ne eivät vain mene ihmiselämän arkeen ―
että ne eivät häviä sinne arkeen.
Tässä on yksi asia mikä täytyy pitää mielessä: -
että me osaamme keskittyä, hiljentyä.
Häpeä on myös yksi asia, joka estää -
meidän todellisen yhteytemme toiseen.
Annetaan Jumalan hoitaa myös meidän häpeäämme, -
sillä Hän on kantanut sen ristille.
Olemme saaneet lahjaksi -
syntien anteeksisaamisen Jeesuksessa Kristuksessa.
Silloin me vaellamme valossa -
ja meillä on yhteenkuuluvuus myös toistemme kanssa -
niin kuin me luemme 1. Johanneksen kirjeestä.
Tätä yhteenkuuluvuutta me kaikki toivotamme toisillemme!
Tekstitys: Sinikka Martikkala