Minun nimeni on Irmeli Schütz.
Tänään me puhutaan moninkertaistamisesta -
multiplikaation ihmeestä.
Jumala tulee kerran moninkertaistamaan -
ikuisuuteen asti meidän päivämme.
Se tulee olemaan aivan valtava ihme!
Silloin muinoin kouluaikoina mua kiinnosti valtavasti se luku 3x333.
Siitähän me sitten laskettiin -
säteestä ympyrän ympärysmittaa.
Entä maapallon ympärysmitta?
Mistähän me sitä sitten oikein lasketaankaan?
Olisiko tässä semmosta pientä vihjettä meidän sydämellemme -
siitä, että se mitä Jumala luo, Hän myös moninkertaistaa.
Jumala ei heitä pois, Hän ei hylkää.
Hän ei sano, että ”tuo on jo vanhaa: -
nytpä tehdään jotakin sen sijaan, aivan täysin uutta!”
Näinhän ajattelemme vaatteistamme.
Ainakin me naiset ajatellaan aina joskus sillä tavalla, -
että me haluamme jotakin ekstraa.
Jumala osoitti jo Vanhan testamentin aikoina -
moninkertaistavansa elämää.
Ruoka on elämän edellytys.
Jeesuksen sanat jotka ovat elämää, -
ovat sisäisen hyvinvoinnin edellytys.
Iankaikkisen elämän edellytys.
Profeetta Elisa ruokki -
kahdellakymmenellä ohraleivällä sata ihmistä.
Siitä me luetaan 2. Kuninkaiden kirjan 4. luvussa.
Ohraleivät olivat köyhien ihmisten ruokaa. Rikkaammat söivät vehnää.
Kun Jeesus oli ruokkinut 5000 miestä -
- varmaan siellä oli paikalla ainakin yli 10 000 henkilöä -
viidellä ohraleivällä ja kahdella pienellä kalalla.
Me huomataan tässäkin ihan valtavan suuri ero!
Sata ihmistä ruokittiin -
ja Jeesus ruokki yli 10 000 henkilöä vielä vähemmällä.
Jeesus osoitti tässä oman olemuksensa.
Ei vain sitä, että Hän antoi ihmisille ruokaa, -
vaan Hän osoitti siinä sen, mitä Hän todellisuudessa on.
Siitä mikä on Hänen sisin olemuksensa -
ja se on moninkertaistaja, elämän edellyttäjä, -
antaja, ruokkija, -
huomioija: ”Heillä on nälkä.”
Tätä Jeesus on tänäkin päivänä.
Hän huomioi, että meillä on nälkä - että tarvitsemme jotakin.
Jeesus antoi opetuslapsilleen käskyn -
koota tähteeksi jääneet palaset.
Niitäkin koottiin kaksitoista korillista.
Ihan vaan niitä tähteitä!
Muuten tuo sana "hukkaan", mitä Jeesus siinä käytti -
ettei mikään joutuisi hukkaan. Se sana on "apoletai."
Sanan substantiivi tarkoittaa kadotusta.
Tuhoa, kadotusta.
Eli tässäkin Jeesus halusi osoittaa, -
että Hän ei halua, että mikään menee kadotukseen.
Hänestä tuli niin kuin leivän murunen.
Hänet rikottiin, niin kuin leipä rikotaan murusiksi, -
jottei kukaan menisi kadotukseen.
Kaiken moninkertaistamisenkin yhteydessä -
Jeesus haluaa ilmaista meille juuri tämän mielenlaatunsa.
Jeesus on sanonut, että hän on elämän leipä.
Jeesus jatkoi tätä samaa teemaa leivästä sanomalla: -
Näin Johanneksen evankeliumista.
Nuo leivänmuruset ovat koskettava kuva Jeesuksesta itsestään.
Uskovina olemme niitä, -
jotka ovat tällaisia moninkertaistajia.
Siunauksen ja rauhan moninkertaistajia.
Ihmisten kohtaamisen moninkertaistajia, -
että me osaamme hyvällä tavalla huomioida myös toisiamme.
Antaa sitä eteenpäin, mitä Jeesus on meille itsellemme antanut.
Ennen kaikkea Jeesus on antanut käskyn: Rakastakaa toisianne.
Rakkaus on se joka myöskin moninkertaistuu.
Muuten - juutalaisperheessä ihan tavallinen ruokarukous on: -
"Minä kiitän sinua Jumala, että annat leivän kasvaa maasta."
Tuossakin taas sellainen ihme: maasta tulee leipää.
Meidän sydämestämme tulee rakkautta -
ja sekin alkaa taas moninkertaistua.
Monikertaistumisen ihme tapahtuu meissä ihmisissä jatkuvasti.
Meissä uudistuvat solut, verisolut -
ja muutkin solut joka seitsemäs vuosi -
kaikki ihmisen solut ovat uusiutuneet.
Elämä on veressä, sanotaan Raamatussa.
Tuo elämä siellä meidän verisuonissa, -
verisoluissamme, todellakin uusiutuu.
Kun ajattelee sitä punaisen verisolun valtavaa rasitetta -
mikä sillä on, koska se menee niin pienten suonien läpi.
Sen täytyy litistyä päästäkseen läpi, jotta saamme happea.
Jotta meidän sormen- ja varpaiden päätkin saavat happea tarpeeksi -
niin nuo solut aivan kuin litistyvät.
Kun sulla on tunne siitä, että joudut elämässä -
kuin litistymään, niin ehkä ajattelet niitä -
punaisia verisoluja, jotka siellä kehossasi kulkevat -
ja ajattelet, että kun Jumala on tehnyt nekin kestämään -
niin sinäkin kestät ja sinustakin tulee moninkertaistaja.
Anteeksiantamus moninkertaistuu myöskin.
Anteeksiantamus on sellainen joka niin sisäistetään, -
että se on heti siinä.
Ihmiset saavat todella tuntea, että me annamme heti anteeksi.
Emme odota, että aurinko laskee, vaan annamme heti anteeksi.
Siunaus myös moninkertaistuu.
Jopa niin pitkälle, että Raamatussa sanotaan -
kuinka monet, monet sukupolvet tulevat siunatuiksi, -
kun yksi henkilö kääntyy Jumalan puoleen.
Siunaus todella menee eteenpäin.
Se ei ole näkymätöntä. Se ei ole turhaan, vaan se moninkertaistuu.
Jos sinulla on joskus tunne siitä, että -
"mitä jos monet asiat olisivatkin turhaan elämässä?"
Miten olisikaan jos ne asiat, -
joita niin valtavasti on aina halunnut antaa eteenpäin -
ehkä ne eivät moninkertaistukaan?
Ajattelin myös asiaa, jota emme ole aikaisemmin tienneet, -
että aivosolutkin uusiutuvat.
Sitä ei pidetty mahdollisena vielä joitakin vuosia sitten.
Myöhemmin on saatu selville, että ne todellakin uusiutuvat.
Jopa niin että aivosolut ottavat toistensa tehtäviä, -
jos toiset solut vioittuvat, -
eivätkä pysty tekemään, mitä niiden tulisi tehdä.
Tässä on valtavia ihmeitä, jotka tapahtuvat aivoissamme.
Jopa niin pitkälle, että aivoyhteyteemme -
tulee ihan uusia elementtejä, -
sen mukaan miten käytämme aivojamme.
Kun ajattelemme, kun teemme työtä, kun rukoilemme, -
olemme hiljaa Jumalan edessä ―
siinä tapahtuu valtavia asioita meidän aivoissamme.
Siellä alkaa uusiutua monia asioita, myöskin yhteyksiä.
Yhtäkkiä asiat, joista ajattelit, ettei niihin tule ratkaisua -
tai et löydä niihin mitään ratkaisua ―
niin yhtäkkiä huomaat, että tie selkenee ja ikään kuin aukeaa -
ja saat huomata, että sä tuut saamaan avun, -
kun olet hiljaa Jumalan edessä ja haet Häneltä -
ratkaisua sun elämäsi tilanteeseen.
Eli sulla on toivoa ―
ja sinä saat olla todellakin moninkertaistaja, -
ja siihen toivotan sinulle todella siunausta!
Hei, hei!
Tekstitys: Sinikka Martikkala