Tervetuloa mukaan ohjelmaamme Sanaa naisilta.
Olen Kyllikki Koskela ja haluan puhua hylkäämisestä.
Aihe on laaja mutta nyt käsittelen lapsuuden hylkäämistä.
Kukaan meistä ei pidä hylkäämisestä, se on haavoittavaa.
Hylkäämistä on kaikki toiminta muiden tai itsensä taholta, -
joka ei kunnioita persoonaa.
Raamattu kertoo meille Jumalan ajatuksista hylkäämisestä.
Mal. 2:16
Hän vihaa hylkäämistä.
Hepreankielessä on yli 20 sanaa suomenkielen hylkäämissanalle.
Tässä käytetään sellaista sanaa kuin shelah.
Ikään kuin lähetetään pois yhteydestä.
Pannaan pois, annetaan mennä, hyljätään.
Sen takia käsittelemme sitä, jos meidät on jo lapsuudessa hylätty.
Lapsuuden hylkääminen.
Se hylkääminen lapsuudessa tapahtuu sillä tavalla, -
että hylkäämisessä tulee murtunut mieli, henki ja sielu haavoittuvat.
Tulee fyysinen kipu ja henkikin särkyy.
Raamattu puhuu särkyneestä hengestä. Sananl. 18:14
Mieli murtuu. Hylkääminen aiheuttaa rampauttamisen tai -
rampauttavan vaikutuksen koko elämäämme.
Se on syvemmällä, se lapsuuden hylkääminen, -
kuin mihin meidän muisti ulottuu.
Se aiheuttaa monia juttuja. Se jopa näkyy aikuisen käyttäytymisessä,-
jos meillä on parantumaton hylkäämisen haava.
Jumala loi meidät sellaiseksi, että meillä on tarve olla osa yhteisöä, -
olla porukassa ja kuulua perheeseen.
Jos meidän hyljätään yhteisöstä, se haavoittaa meitä syvästi.
Tunne sydämen särkymisestä, -
kerron mitä tiedelehti, science lehti sanoo, -
"Tunne sydämen särkymisestä ei ole kuvittelua."
Meidän aivot reagoivat hylkäämisen samalla tavalla kuin fyysiseen kipuun.
Aivoissa alkaa sosiaalisen kivun ja -
sosiaalisen osattomuuden kivun vaikutuksesta tapahtumaan jotakin.
Näin sanoo psykologian apulaisprofessori Matthew Dee.
Tutkimusten - tiedelehden mukaan -
hylkäämisen kipu, samoin kuin fyysinenkin kipu, -
aktivoi aivojen ACC alueen, - tämä löytyy netistä.
Ja aivoalueen, joka osallistuu kivun kokemiseen.
Mitä isompi kipu, sitä enemmän se aivoalue reagoi.
Siitä seuraa käyttäytymiseen häiriöitä.
Myös aivon otsalohko hylkäämisessä kivussa aktivoituu.
Aivojen otsalohkoa kutsutaan aivojen lennonjohdoksi, -
joka säätelee meidän sosiaalista käyttäytymistämme.
Miten asetamme tunne-elämällemme rajoja käyttäytymisen suhteen, -
itsehillintää, elämä hienosäätöä.
Sen takia on tärkeää, jos meillä on ollut tällaisia asioita, -
että ne voi parantua, ettei elämämme ole "roller coaster", -
eli mennään ylös ja alas tunteiden mukana -
eikä kyetä elämää hallitsemaan ja säätelemään.
Lapsuuden hylkääminen vaikuttaa aikuisuudessa.
Se vaikuttaa persoonallisuuteen, miten koemme itsemme ja -
minkälaisia me ollaan ja meidän käyttäytymiseemme, niin kuin sanoin.
Jumala antoi meille isän ja äidin, valitsi isän ja äidin.
Tarkoitus oli että isä ja äiti pitävät meistä huolta, -
antavat turvan ja suojan.
Sanotaankin, että lapsen koti on vanhempien välisessä suhteessa.
Että he kykenevät luoman turvallisen kiintymyssuhteen lapseensa.
Sen perustalle voi terve persoonallisuus kasvaa.
Jos näin ei ole käynytkään, ei ole riittävän terveitä vanhempia -
tai he ovat suorastaan hylänneet
Yksi hylkäämisen sana hepreassa on peruuttaa.
Monet vanhemmat haluavat peruuttaa lapsen syntymän.
Tule yllätysraskaus ja ajatellaan, ettei me tätä haluttukaan.
"Tämä tuli vähän yllättäin." Sen myötä lapsi jo kohtuun kokee,-
ettei ole tervetullut tähän maailmaan. Se on jo hylkäämisenkokemus.
Suhteessa äitiin syntyy monta kertaa tämmöinen eroahdistuksenkipu.
Äiti on tärkeä lapselle ja heidän välil- le pitäisi syntyä symbioottinen suhde.
Jos se ei pääse syntymään tai se katkeaa, sitten tapahtuu...
Äiti ei olekaan läsnä lapselle riittävän kauan -
ja riittävän emotionaalisesti. Äidin hoiva ei ole läsnä lapselle.
Syntyy sellainen, että lapsi hylkää äidin, -
ei kykene olemaan suhteessa äitiin koska äiti hylkää -
ja sitten hän hylkää myös itsensä.
Puhutaan eroahdistuksenkivusta, josta tohtori Frank Lake sanoo,
että kaikkien psykoneuroosien syyt ovat eroahdistuksen taustalla.
Jos ihminen kokee eroahdistuksen, -
niin hän joutuu siirtämään vahvan kivun pois tietoisuudestaan -
ja hänen on opittava käyttäytymään tietyllä tavalla selviytyäkseen.
Entäs isä? Jumala tarkoitti, että isä olisi se joka antaa siunauksen ja -
vahvistaa meidän persoonallisuuttamme.
Hänellä on rakastavat sanat ja -
vahvistava kokemus, että minulla on isä joka pitää huolen.
Jos näin ei käy, meidän sisimpäämme jää hylätty lapsi, -
joka odottaa, missä on isä, joka sanoo rakastavat sanat -
"Olet rakas poikani" "Olet rakas tyttäreni".
Kun sisimpään on jäänyt, -
johtuen myös kodin tunne- kylmyydestä, vanhempien riidoista, -
epäoikeudenmukaisuudesta, mitä kodissa onkaan tapahtunut.
Tulee kokemus, että kerta kaikkiaan on paras sulkea itseni -
"Tämä ei toimi, mä en kelpaa. Mitä nyt teen?"
Jo vaikka kuinka pienenä, vaikka kohdussa.
Minulla se tapahtui kohdussa.
Niinpä on tärkeää, että lapsi tulee huomioiduksi.
Sisäinen lapsi sisällämme.
Olen huomannut Debora-kodilla, että kaikilla naisilla, jotka ovat -
menneet kadulle myymään itseään, -
heidän sisällään on pieni lapsi, oka tarvitsee parantumista.
Se pieni lapsi kokee, että on hylätty, häntä ei ole hyväksytty.
Jotenkin niin, että "Mulla ei ole lupaa olla olemassa. Missä on paikkani?"
On ikään kuin muurin takana. Sulkeutuminen tapahtuu siinä iässä, -
milloin on se vahingollisin trauma tapahtunut. Hylkääminen tapahtunut.
Jeesus sanoo meille Markuksen evankeliumissa, -
kun vanhemmat toivat lapsia Jeesuksen tykö.
He tajusivat, että Jeesuksella on rakkautta heidän lapsilleen.
Kun opetuslapset nuhtelivat heitä, ettei tänne mitään lapsia tarvita, -
Jeesus sanoi "Sallikaa lasten tulla minun tyköni...
Heidän kaltaisten on Jumalan valtakunta."
Uskon, että jokainen meistä...
Ajatus, että pitäisi vapauttaa sisältämme se hylätty lapsi.
Oman sisäisen lapseni hylkäsin meidän mökillä, -
jossa tapahtui traumaattinen kokemus suhteessa isään.
Hylkäsin siellä maalla niitylle ja äiti- kin hylkäsi siinä samassa yhteydessä.
Se on niin kurja olento tämä "minä", kun kukaan ei rakasta sitä, -
niin sillä ei ole muuta vaihtoehtoa kun jäädä tähän.
Sitten teen päätöksen, niin kuin jokainen meistä tekee, -
mä olen hyvä ja kiltti, en itke, teen kaiken niin kuin äiti ja isä sanoo -
miellyttääkseni muita, selviytyäkseni tässä elämässä.
Tein samalla tavalla päätöksiä vaan eihän se toiminut.
Jumala toi minut siihen tilanteeseen, että näihin asioihin on palattava.
Se on pelottavaa, kipu on suuri mutta Jumala kutsuu meitä siihen.
Hän on siellä Isänä ja haluaa olla Abba Isä, joka ottaa syliin,
joka on myös äiti joka hoivaa.
Mä kutsun ja haastan sinut käsittelemään omaa elämääsi, -
ja kysymään Pyhältä Hengeltä voiko sisällä olla hylätty lapsi, -
jolla en ole antanut lupaa elää ja tulla näkyväksi.
Sä voisit antaa sille lapselle luvan. Rukoilen nyt tässä sitä.
Isä, Jeesuksen nimessä, jokaisen kohdalla, joka aavistelee, -
että sisällä on hylätty pieni lapsi, joka kaipaa tulla näkyväksi.
Me kutsutaan Jeesus kaikkien suojamuurien sisään -
kohtaamaan tyttöä tai poikaa.
Hän sanoo, että sinulla on lupa elää, oikeus elää.
"Minä annoin sinulle elämän" sanoo Jumala.
"Olen kutsunut sinut elämään ja minulla on elämällesi suunnitelma."
"Tahdon siunata sinua mutta halua, että astut ulos muuriesi sisältä."
Näen, että joku on kellarin nurkassa, -
eikä jaksa itse kiivetä kellarin portaita ylös.
Jeesus tulee sinne alas ja kantaa valoon ja valkeuteen.
Hänen läsnäoloonsa, Hänen parantavaan läsnäoloonsa, -
missä hän haluaa puhua sinulle, vahvistaa sinua -
ja saat tietää, että sut on kutsuttu elämään.
Vaikka isä ja äiti sinut hylkäsivät, Jumala ei ole sinua hyljännyt.
Eikä koskaan halua hyljätä.
Isäsi haluaa vahvistaa ja kantaa tämän elämän yli perille saakka.
Hänellä on hyvä suunnitelma sinun elämääsi varten.
Tätä me pyydetään Jeesuksen nimessä, että saat -
nousta pienenä tyttönä ja poikana, laskea jalkasi Kristus kalliolle ja -
katsoa kuinka Jumala ottaa käsistä kiinni ja sanoo -
"Minä kasvatan sinua. Isäsi ja äitisi eivät ehkä kasvattaneet.
Minä kasvatan, vahvistan ja lujitan sinua.
Näytän verrattoman tien, sen tien jonka minä olen sinulle valinnut."
Aamen.
Tekstitys: Annukka Eskola