Olette sydämellisesti tervetulleita seuraamaan ohjelmaamme.
Olen evankelista ja kirjailija Lea Kranz -
ja ajattelin puhua hiukan masentuneelle kristitylle.
Joku voi ajatella, kuinka kristitty voi olla masentunut.
Vallankin ulkopuoliset ajattelevat, -
että eikö kristittyjen tulisi olla iloisia ja rohkeita.
Jotkut ajattelevat, -
ettei tuosta hulluudesta voikaan olla seurauksena kuin masennus.
Joka tapauksessa, tänä päivänä myöskin uskovat masentuvat.
Eikä se uskovienkaan masennus niin uutuus ole.
Onhan kautta historian...
Raamatussakin löydämme näitä masentuneita, mm. Elian.
Se Elian masennus on jollain tavalla niin rohkaiseva, -
että ensin hän on hyvin räyhäkäs ja voimakas ja iloinen ja uskonvarma -
sadetta rukoillessaan. Ja kun hän rukoilee Baalin pappien edessä, -
että tuli taivaasta lankeaisi ja nuolisi sen veden alttarilla.
Ja me tiedämme miten sitten kävi.
Luulisi, että semmoinen ihminen olisi uskonvarma lopun elämänsä.
Mutta ei aikaakaan, kun tapaamme Elian kinsteripensaan alta -
niin tutuissa tunnoissa. Toivottamassa kuolemaa itselleen -
ja kokien, ettei hän ole isiänsä parempi.
Se on niin inhimillistä. Ihminen on heikko -
ja elää vaikeassa maailmassa, joka on kauttaaltaan turmeltunut.
Siksi tulee monia vaikeuksia, -
jotka saattavat ihmiset hyvin syvään masennukseen.
Raamatussa on vielä yks aivan ihana kuvaus, jonka haluan teille lukea.
Se on Korkea Veisun viidennestä luvusta, sen alkupuolelta.
Siellä tavataan morsian, joka on eristyksissä kammiossa.
Ja pyydän sinua kiinnittämään huomiota, että hän on todella -
semmoisessa kammiossa, missä ei ole edes ikkunaa, -
vaan hän tirkistelee oven ristikkoikkunasta -
ulkopuolella olevaa elämää.
Ja tämä masentunut morsian sanoo:
"Minä nukuin, mutta minun sydämeni valvoi." (Laul.l. 5:2)
Kysyn nyt, onko sinulla tämmöinen olo, että sinä nukut, mutta -
kaipaat jotakin paljon enemmän?
Ja myös sinulta, joka et ollenkaan tunne Herraa.
Sydämesi kaipaa yön hiljaisuudessa.
Ja se tuntu on, että on niin tyhjää.
Ei ole mitään elämän motiivia. Mutta sydän kaipaa jotakin enemmän.
Sana sanoo Jumalan asettaneen iankaikkisuuden meidän sydämiimme.
Ja se iankaikkisuus siellä kaipaa elävän Jumalan yhteyttä.
Ja kun uskova joutuu tällaiseen tilanteeseen, -
kuitenkin tämä masentunut "morsian" sanoo: "Minun rakkaani kolkuttaa".
Hän kuulee tuon Kristuksen kolkutuksen ovellaan.
"Avaa minulle siskoseni, armaani, kyyhkyseni, puhtoiseni.
Sillä pääni on kastetta täynnä, kiharani yön pisaroita." (Laul.l. 5:2)
On valtavaa, miten Jumalan Poika lähestyy tätä masentunutta.
Tätä omassa riittämättömyydessään kieriskelevää ja eristäytyvää.
Morsian sanoo:
"Olen ihokkaani riisunut; pukisinko sen päälleni enää? -
Olen jalkani pessyt; tahraisinko ne taas?" (Laul.l. 5:3)
Ihokas, joka on se ihoa lähinnä oleva itämainen alusvaate, -
hän on senkin riisunut. On siis alaston.
Se kuvaa hyvin riittämättömyyttä, mitä masentunut kokee.
Itselleen riittämätön, ulkopuolisille riittämätön.
Tämän riittämättömyytensä tähden hän on paennut kammioon.
Ehkä syynä on ollut myös toisten ihmisten väärinkohtelu -
ja väärinymmärrykset.
Kaikki koettu on saanut uskovan pakenemaan eristyneisyyteen -
säilyttämään uskoaan.
Vielä on sen verran uskoa tallella, että sydän kaipaa ja kuuntelee, -
tuleeko Ylkä ovelle kolkuttamaan ja kuulee sen, kun Ylkä tulee.
Ja se miten haluton masentunut ihminen on...
Hän on todella lamaantunut!
Masentuneelle on ihan turha sanoa, että lähde liikkumaan, -
että liikunta tekee hyvää ja liike on lääke.
Itse muistan kuinka masentuneena, -
vaikken kovin syvässä masennuksessa ollutkaan, -
minulle sanottiin, että nouse ja ole kirkas!
Ajattelin, että nousishan sitä kun olis lihaksia millä nousta, -
mutta kun on kuin savuava kynttilä että tuo vain nokea ja sauhua.
Ei masentunut ihminen kykene. Hän on lamaantunut!
Ja sen tähden Taivas lähestyykin hämmästyttävällä tavalla häntä.
Ylkä tulee ovelle ja nimittelee ihanilla nimillä: "armaani".
Ylkä rakastaa. Hän on uskollinen rakkaudessaan.
Sitten Hän sanoo "kyyhkyseni".
Kun Raamattu käyttää eläimiä vertauksena, -
kannatta kiinnittää huomiota niiden olemukseen ja elintapoihin.
Kyyhkyset kihlautuvat kaks vuotta ennen kuin niistä tulee sukukypsiä.
Kihla-aikana ne sitten nokallaan hyväilevät toinen toisiaan.
Kyllä me tytöt muistamme kiiltokuvista nämä kyyhkyset.
Sitten niillä on tapana laittaa tuo takatukka kuntoon, -
eli niskahöyhenet, jotka tuuli on pöllyyttänyt.
Niihin ei omalla nokalla ylety.
Se on hyvä kuva siitä, että mekään emme ylety alitajuntaamme.
Emme pysty menemään sydämemme syvyyksiin korjaamaan vaurioita, -
jotka lapsuudesta asti on olleet -
ja muuten tullut elämän myrskyissä.
Mutta taivaallinen Ylkä, joka kutsuu kuhertelemaan kuin kyyhky, -
Hän laittaa ne kaikki pörrööntyneet sulat paikallensa -
ja hoitelee alitajunnankin vauriot.
Aivan hämmästyttävää, miten totta se on. Monet ovat kertoneet, -
miten Pyhä Henki on vienyt heidät takaisin lapsuuden kokemuksiin, -
missä näitä vaurioita on syntynyt.
Ylkä myös nimittää "puhtoisekseen".
Kuinka Hän voi sanoa likaista puhtaaksi?
Siellä likainen, alaston morsian värjöttelee kammiossaan, -
kokee itsensä kaikella lailla surkeaksi.
Miten Hän voi sanoa niin? Eihän Jumalan Poika valehtele.
Asia selviää, kun luemme eteenpäin.
"Rakkaani pisti kätensä ovenreiästä sisään. -
Silloin minun sydämeni liikkui häntä kohden; minä nousin -
avaamaan rakkaalleni ja käteni tiukkuivat mirhaa, -
sulaa mirhaa salvan kädensijoihin." (5:5)
Silloin Yljän rakkaus synnytti rakkauden morsiamen sydämessä.
Nyt hän oli valmis lähtemään liikkeelle. Enää ei haitannut, -
että hän oli alasti. Ei haitannut, että hän koki itsensä likaiseksi.
Sillä tuo ovenreiästä pistetty käsi kertoi, että hinta on maksettu.
Se on arpia kantava käsi.
"Nuo kädet rakkaat arpia kantavat, ylivuotaen siunaavat."
Niin sinunkin kohdallasi, rakas masentunut ystävä ja kristitty.
Jumalan Poika sinne sinun eristykseesi tänä päivänä -
ristikkoikkunan raoista työntää haavoitetun kätensä ja kutsuu:
Tule, hinta on maksettu. Ei ole syytöstä sinua vastaan.
On vaan rakkautta ja anteeksiantamusta.
On mahdollisuus synneistä puhdistua Jeesuksen veren kautta.
On mahdollisuus peseytyä Jumalan Sanan kautta, kuten sanoo Ef 5:26:
"vedellä pesten Sanan kautta" .
Jumala puhdistaa. Hän uudistaa.
Hän haluaa, että tulet kammiostasi -
ja lähdet seuraamaan Kristusta iloiten ja onnellisena.
Mirha on kärsimyksen osallisuuden vertauskuva.
Silloin on valmis lähtemään, uudelleen ottamaan riskin -
seuratessaan Kristusta. Haluaa osallistua Hänen kärsimyksiinsä, -
joka osallistui meidän kärsimyksiin niin että tuli ihmisen kaltaisena -
voidakseen meitä armahtaa, jotka olemme ihmisiä ja heikkoja.
Ja mikä ihana ylimmäinen pappi ja ylkä Hän onkaan, -
joka muistaa mitä tekoa olemme. Hän muistaa meidät tomuksi.
Hän ei sen tähden esitä meille kohtuuttomia vaatimuksia.
Eikä vaatimuksia ollenkaan. Hän armahtaa.
Hänen suloiset sanansa tulevat meille henkilökohtaisesti.
Pyhän Hengen kautta Hän antaa sanoja, -
joita itse kukin tarvitsee voidaksensa tulla ulos kammiostaan -
ja lähteä oikein seuraamaan rakasta Ylkää.
Tule ja seuraa Häntä uudelleen. Jeesus rakastaa sinua.
Hän vie sinut tuoksuisille vuorille uusiin seikkailuihin.
Tekstitys: Johanna Holmström