Hei, Nimeni on Anne-Mari Manninen.
Haluan jakaa jotain, mikä ohjaa mun elämää tosi voimakkaasti.
Tiedätkö, että meillä kaikilla on tarina.
Siinä tarinassa saattaa olla menestyksiä, -
tappioita ja erilaisia vaiheita meidän elämässä.
Ihmisiä on kulkenut siinä meidän tarinan vaiheissa -
ja jättänyt sormenjälkiä meihin.
Meillä on erilaisia sormenjälkiä, ihmisiä, joita on kohdattu.
Silloin, kun meidän tarina kääntyy voitoksi, -
innoissamme haluamme kertoa, mitä meille on tapahtunut.
Mitä ehkä Jumala on tehnyt elämässämme.
Tässä ohjelmassa haluan kertoa tarinan, joka ei ole mun tarina.
Se on tarina, joka on kaikkien tarinoiden taustalla, -
kaikkien kohtaloiden taustalla. Se on Jumalan tarina.
Jumalan tarinaa, jota nyt sinulle kerron, -
jollakin tavalla kertoi Aadam pojilleen.
Nooa kertoi pojilleen. Ehkä Mooseskin kertoi.
Eri ihmiset eri aikakausilla on kertonut tätä Jumalan tarinaa.
Tää on tarina Jumalan kunniasta.
Se on ohjannut mun elämää pienestä tytöstä lähtien.
Mistä mä tän tarinan kuulin?
Aivan kuten Aadam ehkä kertoi pojilleen, mä kuulin mun isältä, -
Esko Valtaselta, joka oli saanut ilmestyksen Jumalan kunniasta.
Tää Jumalan kunnia on sellanen, että jos me saadaan ilmestys siitä, -
että kun meitä kehotetaan elämään Jumalan kunniaksi, -
elämään pyhää elämää, niin mistä me saadaan siihen voima, -
mistä saadaan sellainen syvä ote, että voidaan elää todella Jumalalle.
Nyt kerron, mikä on se tarina, joka motivoi mua syvästi, -
joka päivä elämään pyhää elämää, -
koska niissä elämän haastavissa vaiheissa se ei ole helppoa.
Niissä vaiheissa saattaa tulla, miten mä pystyn antaan anteeksi.
Jos me tiedetään Jumalan tarina, me pystytään se tekemään.
Tarina menee näin: Kauan ennen kuin ihminen luotiin, oli Jumala.
Hän oli yksin. Hän hallitsi maailmankaikkeutta.
Jumala halusi luoda olentoja, jotka rakastaisivat Häntä -
koko sydämestään, vapaasta tahdostaan.
Hän loi itselleen enkelit.
Heillä oli vapaa tahto rakastaa Jumalaa.
Heillä oli vapaa tahto palvella Jumalaa. Heitä ei pakotettu.
Jos on vapaa tahto, voit vapaaehtoisesti rakastaa Jumalaa.
Jumala voi antaa vastarakkautta. Enkeli voi vapaasti rakastaa Häntä.
Hän loi tällaisen systeemin taivaaseen.
Yksi sinne luotu enkeli oli Lucifer.
Hänet laitettiin johtamaan ylistystä enkelimaailmassa, -
Hyvin korkeaan asemaan hänet laitettiin.
Hän johti ylistystä hyvin.
Hän johti taidollisesti. Hän oli koristeltu timantein.
Hän oli mahtava enkeliruhtinas.
Kun hän johti enkeleitä ylistämään, niin hän ylpistyi.
Hänelle kävi se, että hän alkoi sanoa:
"Minä haluan ylistyksen, joka kuuluu Jumalalle, sen mitä Jumala saa."
Hän ylpistyi ja veti mukaansa kolmasosan enkeleistä.
He nousivat kapinaan Jumalaa vastaan.
Taivaassa nousi kapinaan joukko luotuja luojaansa vastaan.
Se oli ennen näkemätön tilanne.
Lucifer sai kolmasosan enkeleistä puolelleen.
He syyttivät Jumalaa hänen johdollaan asioista.
Luciferilla oli kaksi syytöstä, mistä hän syytti Jumalaa.
Hän sanoi: "Mikä antaa Jumala Sinulle oikeuden olla hallitsija.
Koko aikana ei ole ollut toista vaihtoehtoista, jota palvella.
Ei ole ollut ketään toista, ketä rakastaa ja palvella.
Mikä antaa Sinulle Jumala oikeuden hallita meitä enkeleitä.
Oletko Sinä oikeasti hyvä.
Entä jos Sinulla onkin pahoja taka-ajatuksia."
Tää oli se yksi syytös, minkä Lucifer toi Jumalan eteen.
Hän häpäisi Jumalan nimeä.
Sitten oli myös toinen syytös, jonka Lucifer toi: -
"Kukaan ei palvele Sua vapaaehtoisesti.
Jollain salaisella voimalla Sä pakotat kaikkia palvelemaan Sua."
Kuinka Jumala voi kumota tällaiset syytökset itse.
Hän ei toimisi kunniallisesti, jos Hän itse kumoaisi syytökset.
Taivaassa oli kaksi mielipidettä, Jumalan ja Luciferin.
Nyt Jumalan piti tehdä jotain.
Hän karkotti kolmasosan enkeleistä Luciferin kanssa
Kaksikolmasosaa jäi, jotka halusivat Jumalaa seurata.
Kukaan ei ollut kumoamassa sanoja, jotka jäivät hengen maailmaan: -
"Jumala ei ole hyvä. Kukaan ei palvele Häntä vapaaehtoisesti."
Enkelit eivät voineet sitä kumota ja niinpä Jumala loi ihmisen.
Jumala loi ihmisen todistajaksi.
Ihmiselle annettiin yksi päätehtävä ja se on kaikilla meillä.
Elämämme aikana todistamme, onko Jumala hyvä, arvollinen palveltava.
Toinen asia, palvelemmeko Häntä vapaaehtoisesti, vai emme.
Tää on itse asiassa koko ihmisolemuksen ydin.
Kun ymmärrämme, että elämässä on kyse Jumalan kunniasta -
ja me täällä olemme taistelukentällä siitä, kuka on todellinen kuningas.
Onko se Jumala, maailmankaikkeuden Luoja, vai Hänen vihollisensa?
Se antaa perspektiiviä meidän tarinaan ja haastaviin kohtiin.
Isäni sanoi uskovansa, että se meni suurin piirtein näin taivaassa.
Tämän ilmestyksen ymmärtäminen antaa nöyrän hengen elämään -
ja tietynlaisen Herran pelon.
Ne, jos mitkään, on arvokkaita uskossa.
Ne, jos mitkä, auttaa meitä -
elämään Jumalan tahdon mukaan ja pyhää elämää.
Nyt kun sulla ja mulla on haastavia vaiheita, -
niin jos ollaan saatu ilmestys, että koko uskossa on kyse siitä, -
että me ihmiset kerromme, että vapaaehtoisesti palvelemme Jumalaa.
Hän on vain hyvä, että Hänessä ei ole mitään pahuutta.
Silloin se antaa erilaisen perspektiivin, kun on tilanne, -
että annanko anteeks jollekin, tai toiminko Jumalan tahdon mukaan, -
tai rakastanko vihollistani. Kun valitaan Jumalan tapa toimia, -
joka on korkeampi, kuin luonnollinen ajattelu, -
että isketään takasin, kun joku satuttaa -
ja pidetään anteeksiantamaton sydän, kun se teki väärin...
Kun valitaan Jumalan tie ja pyhä elämäntapa, -
silloin me isketään Saatanaa naamaan ja sanotaan: -
"Jumala on hyvä. Hänen tiensä ovat paremmat. Teen tän vapaaehtosesti."
Jos ajatellaan, että jollekin saattaa tulla sellanen olo, -
että mua pakotetaan tekemään jotakin Jumalalle, käymään kokouksissa, -
tai rukoilemaan, tai tekeen mitä ikinä Jumalalle tässä uskossa.
Tulee ulkoapäin tuleva vaatimus sulle tehdä jotain.
Eikö siinä mennä juuri tätä asiaa vastaan?
Jos ei se lähde sun sydämestä vapaaehtoisesti,
ja motivaattorina ole se, että oikein haluat Jumalan tähden tehdä asioita, -
silloin se menee pakottamisen puolelle, eikä todista siitä, -
että palvelen Jumalaa vapaaehtoisesti.
Tää antaa sellasta näkökulmaa uskoon.
Se antaa sellasta näkökulmaa siihen perusarkeen.
Mua tää on ohjannut voimakkaasti näiden vuosien aikana.
Ja mitä se on saanu aikaan mussa, minkälaista ajattelua ja hedelmää.
Se, että todella haluan olla nöyrä.
Tässä elämässä on loppukädessä kyse Jumalasta.
Kun me ymmärretään se, että Jumala on hyvyys.
Kun Hän kohtaa meitä, eihän sieltä tule mitään pahaa.
Kaikki tarpeemme täyttyvät Hänen läsnäolossaan. Aivan kaikki.
Silloin ei ole pelkoa, että uskallamme laittaa Jumalan ensimmäiseksi -
ja elää Hänelle, koska tiedetään tarpeidemme täyttyvän.
Jos päätetään tehdä valintoja, jotka on Jumalan tahdon mukaisia, -
silloin Jumala antaa palkan. Meidän sisäiseen ihmiseen tulee rauha.
Meidän sisimpään tulee elämää.
Jumalan tiet on aina korkeammat.
Siksi, kun ajatellaan...
Olen ihminen, joka haluan todella nähdä meidät kaikki heränneinä, -
että meillä palaa sisällämme jotain Jumalalle.
Se ei ole vain sitä, että joku pakottaa meitä johonkin muottiin, -
vaan että se tulee sisältäpäin ja se lähtee vapaaehtoisesti.
Se lähtee Jumalan kunniaksi.
Kun joku sanoo meille, että tee Jumalan kunniaksi tää teko.
Tee Jumalan kunniaksi tää.
Kun ymmärretään, että koko elämässä on kyse Jumalan kunniasta, -
niin silloin pystytään tekemään, saadaan sisäinen voima siitä, -
että Jumalan tarina on se kaiken siellä taustalla.
Me ihmiset olemme täällä maanpäällä kumoamassa Saatanan syytökset, -
täyttämässä taivas, täyttämässä tyhjiö -
ja tietyllä tavalla täyttämässä Jumalan tarve, -
jota Hän ei voi itse tehdä, tuoda kunniaa nimelleen.
Mä rohkasen sua ja rohkasen itseäni tässä hetkessä.
Eletään Jumalan kunniaksi. Annetaan sen tulla sisältä ulos.
Mä todella rukoilen sitä, Herra Sä autat mua vaikeissa tilanteissa -
elämään Jumalan kunniaksi.
Autat jokaista katsojaa valitsemaan pyhän elämän tavat.
Mä kiitän, että annat voimaa siihen, kun me ymmärretään sun tarinas.
Aamen.
Tekstitys: Tarja Korkeamäki