Tervetuloa seuraamaan ohjelmaa.
Olen Anneli Tommola Ruach Finland ry:stä, Kouvolasta.
Tänään haluaisin käsitellä uskomme juuria ja sen syvintä olemusta.
Lukiessamme Uutta Testamenttia löydämme sieltä uskomme perusteet:
Jeesuksen kuoleman, ylösnousemisen.
Kun seuraamme Jeesuksen elämää, opimme, kuinka vaeltaa Hengessä.
Mutta jos emme tunne Vanhan Testamentin kirjoituksia, -
olemme kuin ilmassa roikkuva puu, -
koska emme tiedä uskomme perimmäisiä lähtökohtia.
Ennen kuin Israelin kansaa edes oli olemassa, -
Jumala kutsui Aabraham-nimisen miehen Kaldean Uurista.
Tuo paikka sijaitsi nykyisen Irakin valtion eteläosissa.
Kun tarkastelemme Aabrahamin sukujuuria, -
on mielenkiintoista, että hän on Nooan pojan Seemin jälkeläinen.
Nooan poikiahan olivat Seem, Haam ja Jaafet.
Eräässä tilanteessa Haam menetteli pahasti isäänsä kohtaan, -
kun taas Seem ja Jaafet suojelivat isäänsä.
Seurauksena Jumala siunasi Seemin jälkeläisineen, -
mutta kirosi Haamin jälkeläisen Kanaanin ja pani veljiensä orjaksi.
Kanaanin jälkeläiset levittäytyivät myöhemmin Kanaanin maan alueelle, -
jonka Jumala lupasi nyt antaa Aabrahamille, Seemin jälkeläiselle.
Näin siunaus siirtyi Seemiltä Aabrahamille -
kun taas Kanaan tuli hänen orjakseen.
Kaldean Uur oli aikansa suurkaupunki.
Se oli myös yksi epäjumalien palvontapaikka.
Jumala sanoi Aabrahamille: "Lähde tästä kaupungista!"
Ja se, että Aabraham lähti tuolta vaurauden keskeltä, -
ja vielä, että hänen isänsä lähti johtamaan koko sukua sieltä pois, -
osoittaa mielestäni, että Jumala oli ilmestynyt Aabrahamille -
niin voimallisesti, että hän tiesi, että tässä on nyt totinen Jumala.
Apostolien teoissa kerrotaan, -
että kirkkauden Jumala ilmestyi Aabrahamille.
Kun kirkkauden Jumala ilmestyy, Hän muuttaa ihmisen elämää.
Aabrahamin koko elämä muuttui.
Hän päätti lähteä seuraamaan elävää ja totista Jumalaa.
Lähtiessään liikkeelle hän oli täysin riippuvainen Jumalasta.
Jumala ei nimittäin ollut vielä ilmoittanut, minne Hän hänet vie.
Aabraham oli kaiken aikaa yhteydessä Jumalan kanssa.
Jumala puhui hänelle ja ilmoitti tulevia asioita.
Jumala ilmoitti Aabrahamille asioita, jotka menivät -
yli järjellisen ymmärryksen.
Niiden vastaanottamiseen tarvittiin uskoa yliluonnolliseen ja siihen, -
että näkymättömät ovat todellisempia kuin näkyväiset.
Jumala lupasi Aabrahamille jälkeläisiä huolimatta siitä, -
että hän ja hänen vaimonsa olivat jo kauan sitten ylittäneet iän, -
jossa lapsia synnytetään.
Lisäksi Herra lupasi, että hänen siemenessä tulisivat siunatuiksi -
kaikki kansakunnat maan päällä.
UT:ssa Galatalaiskirjeen toisessa luvussa ilmoitetaan, -
että tämä siemen, josta Jumala puhui, oli Kristus.
Raamattu kertoo edelleen, että kun Jumala tuli -
puhumaan Aabrahamille, Herra ilmestyi kahden enkelin kanssa.
Ja Herra ilmoitti tulevansa uudelleen, kun poika olisi syntynyt.
Kun Jeesus puhui tästä myöhemmin juutalaisille, -
kun Jeesus puhui Aabrahamista, Hän sanoi (Joh.8:56):
Niinpä tuo Herra, joka Aabrahamille ilmestyi, oli itse Jeesus.
Aabraham näki Jeesuksen ennen kuin Hän tuli maan päälle.
Hän näki sen Jumalan ilmestyksessä.
Aabrahamin ja Jumalan suhde oli läheinen.
Jumala kyllä vielä koetteli Aabrahamia, -
sillä Hän oli luvannut hänelle Iisakista nimelleen jälkeläiset.
Mutta Jumala käski uhrata Iisakin Hänelle.
Käsky näyttää olevan täysin ristiriidassa lupauksen kanssa, -
mutta Herra halusi nähdä, oliko Hän todella Aabrahamille ensimmäinen.
Aabraham kesti koetuksen ja lähti uhraamaan Iisakia.
Silloin Jumala kielsi Aabrahamia koskemasta poikaan.
Hän antoi sijaisuhriksi oinaan, joka on hyvä kuva Jeesuksesta, -
pyhästä uhrikaritsasta, jonka Hän antoi uhriksi meidän edestämme.
Aabraham sai poikansa takaisin, -
mikä on kuva Jeesuksesta, jonka Jumala herätti kuolleista.
Aabrahamin yhteys Jumalan kanssa oli niin syvää, -
että Aabrahamille tämän ajan asiat olivat toisarvoisia.
Hepr.11:ssä sanotaan, kuinka Aabraham odotti sitä kaupunkia, -
jolla on perustukset ja jonka rakentaja ja luoja on Jumala.
Hän ei kiinnittänyt mieltään näihin ajallisiin asioihin, -
vaan siihen, mikä on ylhäällä.
Aabrahamin, Iisakin ja Jaakobin kautta syntyi Israelin kansa, -
jonka Jumala valitsi täyttämään Hänen suunnitelmansa.
Tuon kansan keskelle syntyi Jeesus.
Kun Jeesus kasvoi aikuiseksi ja aloitti julkisen toimintansa, -
kansanjoukot seurasivat Häntä, sillä he tunnistivat, -
että Jeesus puhui kuin se, jolla on valta, eikä kuten kirjanoppineet.
Jeesus puhui elämän sanaa. Tässä oli elämän Herra.
He seurasivat Jeesusta, koska Jeesus paransi heitä, -
päästi pahojen henkien siteistä ja jopa ruokki heitä.
Mutta monille Jeesuksen seuraaminen oli pinnallista.
Heti kun vastustus nousi, he olivat valmiita kääntämään selkänsä.
Uskonnolliset johtajat eivät uskoneet Jeesukseen, -
vaikka Hän ilmoitti olevansa Kirjoitusten lupaama Messias.
Jeesuksella oli silti opetuslapsia, jotka uskoivat Häneen -
ja joita Jeesus valmensi viemään sanomaa eteenpäin.
Kun Jeesus kerran keskusteli opetuslastensa kanssa siitä, -
kenen ihmiset sanoivat Hänen olevan, -
kenen opetuslapset sanoivat hänen olevan.
Pietari sanoi: "Sinä olet Kristus, elävän Jumalan Poika."
Pyhä Henki antoi Pietarille ilmestyksen siitä, kuka Jeesus on.
Hän avasi Pietarin Hengen silmät -
näkemään Jeesuksen todellisen olemuksen.
Vaikkei hän tuolloin käsittänytkään minkälainen Jeesuksen tehtävä -
loppuun vietynä tulisi olemaan, -
hän ymmärsi, että tämä on nyt se, josta Kirjoitukset puhuvat.
Tämä on nyt se, jota Israelin kansa on odottanut.
Tässä on kirkkauden Herra, josta Aabraham oli saanut ilmoituksen.
Tässä on Jumalan Poika ihmisen muodossa.
Pietari sai nähdä nyt jotain samaa, mitä Aabraham aikanaan.
Kumpikin ilmestyksen kautta.
Jeesus sanoi Pietarille, että Hän rakentaisi seurakuntansa -
tälle kalliolle eli ilmestykselle siitä, -
että Hän oli Messias, se voideltu.
Jeesus puhui nyt ensimmäisen kerran seurakunnasta, -
siitä, että Hän alkaisi rakentaa seurakuntaa.
Tästä seurakunnasta ei tulisi sellainen seurakunta, -
jossa kokoonnutaan yhteen -
uskonnollisia muotomenoja toimittamaan.
Tästä tulisi seurakunta, joka eläisi Jeesuksen elämää maan päällä.
Siinä yksi jäsen on jalka, toinen käsi.
Kolmas on korva, neljäs on silmä ja niin edelleen.
Jäsenet olisivat yhtä ja täyttyisivät Jumalan Hengellä, -
parantaisivat sairaat, vapauttaisivat vangitut, -
varustaisivat ihmisiä, lohduttaisivat surevia.
Tästä olisi määrä tulla seurakunta täynnä Jumalan rakkautta.
Seurakunta, joka olisi täynnä rakkautta Kristusta kohtaan.
Joka toisi maailmalle Jumalan kirkkauden ja läsnäolon.
Tästä oli määrä tulla seurakunta, joka palaisi Jeesukselle.
Joka odottaisi Jeesuksen paluuta enemmän kuin mitään muuta.
Jeesus tarkoitti, että tällainen seurakunta olisi lopunaikana.
Ei enää velttoutta ei uneliaisuutta, -
Ei enää oman edun tavoittelua eikä mukavuudenhalua.
Seurakunta palaisi intohimoista rakkautta Jeesusta kohtaan, -
tekisi Hänen tahtonsa ja toisi Hänen valtakuntansa maan päälle.
Rakkaat ystävät, me tarvitsemme uudistumista tänään.
Tämä seurakunta alkoi juutalaisten keskuudessa.
Mutta kun uskonnolliset johtajat asettuivat sitä vastustamaan, -
evankeliumi kerrottiin pakanoille. Siksi me pääsimme osallisiksi.
Mutta huom! Emme tulleet juutalaisten oksien sijaan!
Meidät oksastettiin juutalaiseen öljypuuhun. Jumala sanoo selvästi -
ettei Hän ole kansaansa hylännyt. Hän tekee sen kanssa uuden liiton.
Nyt on meneillään tuo ennalleenasettamisen aika.
Room.11:30-31:
Edelleen on voimassa Raamatun kehotus siunata Israelia.
Meillä on osuutemme Israelin ennalleenasettamisessa, -
vastuu viedä Israelille armon sanoma, pelastuksen evankeliumi.
Kun Jeesus tulee takaisin, Hän tulee Israeliin Öljymäelle.
Hänen omat veljensä ja sisarensa toivottavat Hänet tervetulleeksi.
Paholainen haluaa estää Jeesuksen tulon. Siksi Israelia vastustetaan.
Meidän on nyt noustava rohkeasti seisomaan Jumalan puolelle.
Seisomaan Israelin kansan puolelle. Aamen.
Tekstitys: Johanna Holmström