Hei! Minun nimeni on Soile Inkari.
Jeesuksen rakkaassa nimessä toivotan sinut tervetulleeksi -
Sanaa naisilta -ohjelmaan.
Jumalan hyvä ja täydellinen suunni- telma on totta sinun kohdallasi.
Miten taidollista on työ, kun Taivaallinen savenvalaja -
tekee omaa työtänsä niin minussa kuin sinussa!
Jumalan sana, Raamattu, on ihmeellinen kirja!
Se on täyttä Jumalan sanaa, vahvaa, väkevää ja voimallista.
Se puhuu ihmiselle sellaista kieltä, että ihminen ymmärtää.
Pyhä Henki avaa Jumalan sanaa.
Luen Jeremiaan kirjasta 18. luvusta:
Ja toisen sanankohdan otan vielä täältä Jesajan kirjasta:
Jumala katsoo asioita aina iäisyysnäkökulmasta.
Mitä ihmisen elämässä tapahtuukaan, -
kaikki ne tilanteet mitä me käydään läpi, -
niissä on Hänen rakkautensa tahto mukana, -
mutta näkökulma on iankaikkinen.
Kun katsomme omaa elämäämme tästä ajasta käsin, -
niin moni asia saa aivan erilaisen näkökulman ja näkymän.
Mutta Isä tuntee sinut: Hän muokkaa, rakastaa -
ja välittää siitä, mitä sinulle tapahtuu.
Laulusta "Savi-ihminen" luen ensimmäisen säkeistön:
"Hän otti maasta tomun, loi siitä ihmisen -
ja tomuun Hän laittoi hengen ikuisen. -
Tuo henki ilman Luojaa, on aina rauhaton, -
jos tomu katoaakin, tuo henki aina on."
Mooseksen kirjan alussa Herra sanoo, -
että Hän teki maan tomusta ihmisen -
ja puhalsi hänen sieraimiinsa elämän hengen -
ja niin ihmisestä tuli elävä sielu.
Tieteellisesti ihmiskehoa tutkittaessa on todettu, -
että samat alkuaineet, mitkä ovat maan tomussa ja savessa, -
ovat myöskin ihmisessä.
Job tuumaakin näin: "Hyppysellinen savea olen minäkin."
Itselleni savi ja savenvalajan työ -
puhuu hyvinkin konkreettista kieltä.
Olen paljon tehnyt savitöitä ja ollut dreijan ääressä -
niin että mieskin yhtenä kertana tuumasi: -
"Nyt meillä on kaikki kaapit täynnä näitä sun purkkejasi -
joten voisit vähän hillitä tätä sun harrastustasi."
Kun lähdetään miettimään saven valmistusta astiaksi -
niin ensin otetaan käteen savimöykky.
Aluksi se on kova, taipumaton ja kylmä.
Ensimmäinen työ, mitä savenvalajan pitää tehdä, on vaivata sitä savea.
Kun ihminen tulee uskoon, niin usein se tapahtuu kivun kautta, -
koska vaivaaminen ei ole mitään helppoa työtä.
Siinä savi ihan mäiskitään pöytään -
ja se saa tosi kovan kohtelun.
Kun savea lähtee muokkaamaan, niin siitä tulee pehmyt ja taipuisa.
Tässä vaiheessa savesta poimitaan kaikki ne kivensirut, -
mitkä ovat kaikkein karkeimpia, -
ja sellaiset, jotka ottavat sormeen ja tuntuvat savenvalajan käsissä.
Jumalakin ensimmäiseksi, kun Hän ottaa ihmisen käsittelyyn, -
laittaa sormensa kaikkein karkeimpiin synteihin, -
ja ne Hän poimii pois.
Pyhä Henki tekee suurta työtä ihmisen sisimmässä tässä vaiheessa.
On tärkeää saada ne kivensirut pois, -
jottei silloin, kun astiaa muokataan dreijapöydän ääressä -
kivensiru voisi repiä sen astian palasiksi.
Tai astian poltossa se kivensiru saattaa räjähdyttää sen astian -
ja sen räjähtäessä, monta muuta astiaa menee rikki siinä samalla.
Kun savenvalaja muovaa astiaa, hän muovaa sitä sisältä ja ulkoa.
Jumalakin tekee meissä työtä, sekä sisäpuolelta että ulkopuolelta.
Se on niin ihmeellistä, miten käsissä tuntuu se savi -
ja miten savi saa sen oman muodon!
Jumala tekee niin ainutlaatuista työtä meissä, -
ettei ole kahta samanlaista astiaa!
Jokainen on aivan erilainen, Jumalan ihmeellinen työ.
Jos työnä on korkea astia, niin sen joutuu tekemään -
useammassa osassa, koska muuten se astia lysähtää kasaan.
Dreijapöydän ääressä savenvalaja näkee joka puolelta sen astian.
Tuntuu, kuin Jumala piirittäisi meidät joka puolelta, -
kun me olemme Hänen työnsä alla.
Hän valvoo ja päättää, että minkä muotoisen astian Hän tekee.
Savi on niin kuin palvelija -
ja savenvalaja on se, joka tekee päätökset.
Näin savi suostutetaan siihen muotoon.
Savi ei oikeastaan siedä pakkoa.
Jumalakin meitä suostuttelee, jotta Hänen työnsä näkyisi.
Kun sitä astiaa on tehty, me iloitaan, että Jumalan työ näkyy meissä.
Työ on ihmeellisellä tavalla mennyt eteenpäin.
Kun astia otetaan pöydästä irti ja savenvalaja siistii sen pohjan, -
ja hän laittaa sinne oman puumerkkinsä.
Jumala laittaa myös meihin ristin merkin, -
että me olemme Jeesuksen työn alla -
ja Jeesuksen sovitustyön kautta Hänen omiaan.
Sitten astia laitetaan hyllylle. Usein kaikkein vaikeinta on odottaa.
Mutta Jumala ei ole hylännyt meitä.
Hän valvoo, että savi kuivuu oikealla tavalla. Se voi olla pitkäkin aika, -
mutta kokoajan astiassa tapahtuu jotakin ihmeellistä.
Tässä kuivumisvaiheessa me monesti kipuilemme.
Miten kristitty käyttää odotusajan ja hiljaiset, tavalliset arkipäivät, -
se tekee hänestä sen todellisen kristityn.
Kun sitten hyllyltä otettu astia on riittävän kuiva, -
niin savi laitetaan polttouuniin.
Uuni on hyvin kuuma - lähes tuhat asteinen. On erilaisia uuneja.
Usein pohjalle laitetaan ne kaikkein arvokkaimmat astiat.
Kovin kuumuus on myös siellä uunin pohjalla.
Tärkeää on, että savi on riittävän kuiva, riittävän kauan ollut hyllyllä, -
että se ei uunissa räjähdä, -
vaan uunin lämpö tekee tehtävänsä,-
sulattaen alkuaineet toinen toisiinsa.
Vasta polttouunin, sen tulikäsittelyn jälkeen, savi on valmis käyttöön.
Monesti huudamme tuskissamme, kun olemme Jumalan polttouunissa.
Sinäkin ystävä, joka koet että tilanteesi on niin ahdas, -
että et jaksa enempää ja on tullut tilanteita, toisensa jälkeen, -
niin Herra sanoo sinulle, -
että Hän valvoo sinun ahdinkoasi, ja vie sinut voittoon.
Kunnia Jumalalle!
Kun astia on käyttövalmis, siihen tulee jokapäiväinen puhdistus.
Jeesuksen veri puhdistaa kaikesta synnistä.
Johanneksen kirjeessä on ihana sana.
Kun Jeesuksen veri puhdistaa, niin se on sellainen kestomuoto, -
että se puhdistaa kaiken aikaa, -
kun me valkeudessa vaellamme ja meillä on yhteys keskenämme, -
niin Jeesuksen Kristuksen veri puhdistaa meidät kaikesta synnistä.
Ihmeellinen pyhä veri!
Jos sitten astia on rikki, niin siltikään se ei ole käyttökelvoton.
Se rikki mennyt astia rusennetaan ja siitä tehdään -
pientä murusta - oikeastaan savijauhoa.
Ei koskaan ole käyttökelvotonta, -
koska parhaimmat astiat tehdään tästä rusennetusta savesta.
Jumala tietää, mikä on kenenkin ihmisen tilanne, -
ja Hän vie eteenpäin näitä asioita.
Hänen rakkautensa kuljettaa.
Särkymisen arvo on oikeastaan siinä, että Jumala saa kunnian.
Getsemanessa Jeesus koki -
kaikista suurimman rusentamisen ja särkymisen.
Hänen astiansa särkyi Getsemanessa ja ristillä.
Tämän särkymisen kautta meillä on elämä.
Jeesuksen elämä tulkoon myös voimallisella tavalla -
jokaisen särkyneen ihmisen kohdalle -
ja näemme, että Jumala muovaa uutta, -
Hän täyttää elävällä, puhtaalla, ja virvoittavalla vedellä.
Jeesus itse, joka on Elävä vesi -
Hän puhdistaa ja Hän täyttää.
Pyhän Hengen voima, on se ylösnousemusvoima -
meissä saviastioissa.
Ja ihmeellinen Jeesuksen käsi.
Isä, kiitos että Jeesuksen nimessä saadaan jättää -
jokainen ystävä Sinun rakastaviin käsiisi -
ja luottaa siihen, että Isä tuntee, -
Hän tietää, Hän johdattaa, Hän auttaa.
Niin että Jumalan täydellinen rakkauden suunnitelma sinun -
kohdallasi saa mennä siihen jaloon päätökseen, että saat olla -
laupeuden astia, jalo astia siinä Herran kädessä, -
Hänen kämmenellään ja Hänen ihmeellisen rakkautensa kohteena.
Jeesus, sinä joka Elävällä vedellä täytät ja vahvistat -
niin vahvista nyt jokaista ystävää.
Myös sinä ystävä, joka koet, että olet ollut -
niin pitkään hyllyllä, että et enää jaksa tätä hyllyllä olemista.
Herra sanoo, että vielä pieni hetki, -
niin Hän ottaa sinut sieltä hyllyltä ja vie eteenpäin -
näitä tilanteita, missä sinä nyt olet.
Hänen suunnitelmansa menee eteenpäin sinun kohdallasi -
ja sinä saat kiittää elävää Jumalaa, olet pyhissä käsissä, -
rakkauden käsissä, voimallisissa käsissä, armon käsissä.
Saat laupeuden astiana tehdä Jumalan suuria tekoja.
Kunnia Herra, pyhälle nimellesi, sinä Kunnian kuningas.
Kiitos Jeesus ihanuudestasi!
Siunausta sinulle rakas ystävä koko elämääsi, -
Jeesuksen rakkaassa nimessä.
Tekstitys: Sinikka Martikkala