Olet sydämellisesti tervetullut Sanaa naisilta -ohjelman äärelle.
Olen Hanna Ranssi-Matikainen, -
Parempi Avioliitto ry:n toiminnanjohtaja.
Järjestän avioliittoseminaareja, -
joissa tavoite on rakentaa hyvästä suhteesta parempi, -
tai korjata kipukohtia, joita perhe-elämään on pääsyt syntymään.
Tällä kertaa en kuitenkaan pohdi perhe-elämää, vaan kutsumusta.
Se on jokaiselle ainutlaatuinen tehtävä, -
jonka Jumala on nähnyt jo ennalta.
Hän on antanut lahjat, jotka tukevat tämän kutsumuksen toteuttamista.
Jokaisella meistä on ainutlaatuinen elämänkaari.
Kukaan toinen ei voi toteuttaa meille annettua asiaa.
Siksi on tärkeää itsemme ja muiden kannalta olla kuulolla:
Mikä on minun tehtäväni? Keitä minut on kutsuttu palvelemaan?
Mikä on vaikutusalue, josta käsin voin yhteisöäni palvella?
Usein se, että lähdemme toteuttamaan kutsumustamme, -
näyttäisi johtavan vähän negatiivisempaan tilanteeseen.
Usein se edellyttää, että luovumme jostain, suostumme kärsimykseen -
niillä alueilla, joilla meidät on kutsuttu palvelemaan.
Raamatussa luopumisesta selkein esimerkki on Aabrahamin elämä.
Lähde maastasi, isäsi kansasta jotain tuntematonta kohti.
Kärsimyksestä selkein esimerkki Jeesuksen elämästä.
Hänen tehtävänsä oli tuoda meille ihmisille elämää.
Sen hinta oli luopuminen kaikesta.
Jeesus luopui koko elämästään, jotta meillä voisi olla hyvä elämä.
Yksinäisyys on selkeä esimerkki Jeesuksen elämässä, -
miten Hän vetäytyi säännöllisesti rukoukseen kuuntelemaan, -
mitä Jumala halusi Hänen kulloinkin tekevän.
Hän sai ohjeistuksen, vaikkei ehkä päivittäistä, -
isoissa linjoissa ohjeistuksen siitä, -
keitä Hän kulloinkin palvelee ja auttaa.
Vanhan testamentin esimerkki Aabrahamin lähtemisestä -
tuotti lopulta kauniin siunauksen.
Se kulki vaikean lähtemisen kautta.
Iisakin syntymä ei ollut kivuton asia.
Se, että hedelmätön Saara sai Iisakin, -
vaati heiltä vuosikymmenten odotuksen.
Se sisälsi paljon kärsimystä.
He suostuivat Israelin kantaisäksi ja -äidiksi.
Lopputulema oli hieno.
Syntyi kansa, jonka kautta Jumala voi antaa lain, profeetat -
ja UT:n pelastuksen.
Pelastussuunnitelma syntyi -
näiden kahden ihmisen suostumisen välityksellä.
Raamatussa on monia esimerkkejä.
Mooseksen kautta Jumala pystyi antamaan laintaulut, -
kirjoittamaan hyvän elämän ohjeet ihmiskunnalle, -
koska Mooses suostui haastavaan johtajan tehtävään.
Se sisälsi paljon sietämistä, ihmisten kärsimistä.
Kansa valitti Moosekselle, -
hän sieti sen ja kysyi yhä uudestaan neuvoa Jumalalta.
Lopputulema sinällään oli kaunis.
Laintaulut, laki, ja lopulta pääsy luvattuun maahan.
Joosuakaan ei suostunut näkemään negatiivisesti kuten muut vakoojat.
Nämä kymmenen luvatun maan tarkkailijaa palasivat sanoen:
"Me ei ikinä voida päästä tuohon maahan, minkä Jumala on luvannut."
Ainoastaan Kaaleb ja Joosua näkivät asian toisin.
He suostuivat uskon silmin näkemään ja siten syntyi kaunis hedelmä.
Uskon, että edelliset esimerkit kertovat mainiosti siitä, -
mitä on oman kutsumuksen toteuttaminen.
Millaisia seurauksia sillä on.
Vaikka kutsumuksen hintana usein on luopuminen, kärsiminen -
ja ehkä yksinäisyys, -
silti lopputulema on se, joka on tavoittelemisen arvoinen.
Jeesus antoi tästä omalla elämällään esimerkin, -
joka on yhä seuraamisen arvoinen.
Jeesus sanoi: "En ole tullut tänne palveltavaksi, vaan palvelemaan."
Ajattelen, että Aabrahamin elämä, Joosuan esimerkki -
ja monien patriarkkojen esimerkki kertoo samasta.
He suostuivat palvelemaan elämällään, -
jotta isompi päämäärä voisi toteutua.
Nämä esimerkit kertovat aika isoista toteutumisista, -
kuten Israelin kansan synnystä ja lain tulemisesta maailmaan.
Tai Jeesuksen elämän kautta armon liiton solmimisesta.
Ehkä näin isoista ei ole kyse -
pohtiessamme päivittäisiä valintoja tai tehtäväämme, -
mutta tämän kaltaisesta.
Kun luovumme omasta, seurauksena on kaunis hedelmä.
Jotain itseäni suurempaa.
Jotain jota en ehkä eläessäni näe.
Jumala näkee sen, koska Hän näkee isomman kuvan.
Kun suostumme palvelijan asemaan, Hän voi tehdä jotain, -
mitä emme olisi voineet kuvitella.
Ei siis kärsimystä kärsimyksen tähden, -
ei yksinäisyyttä yksinäisyyden tähden, ei lähtemisiä lähtemisten tähden, -
vaan siksi, että Jumala voisi toteuttaa elämäni kautta -
jotain suurempaa muita varten.
Eli jotta muilla olisi parempi elämä, jotain mitä heillä ei aiemmin ollut.
Jotta voisimme palvella tavalla, jolla kukaan muu ei ehkä palvelisi.
Tähän meitä kutsutaan päivittäin.
Jumalan äänen kuuleminen ja -
siunauksen välikappaleeksi suostuminen -
saattaa ensin tuntua ikävältä, -
mutta pitkässä juoksussa kantaa hyvän hedelmän.
Selkein esimerkki tästä on UT:n puolella.
Opetuslapset pohtivat tätä ja tulivat Jeesuksen luo:
"Me olemme luopuneet kaikesta ja seuranneet sinua.
Mitä hyvää me siitä itsellemme saamme?"
Heidän näkökulma oli: "mitä me voisimme saada".
Jeesus sanoi mielestäni kauniisti:
"Kuka tahansa on luopunut talosta, perheestä tai mistä tahansa -
minulle luontaisesti kuuluvasta asiasta ja seurannut minua -
hän saa takaisin jo tässä ajassa, mutta vielä enemmän tulevassa."
Hän on luvannut seuraamisestaan palkkion -
jo tässä ajassa, mutta ennen muuta tulevassa.
Näkökulma on sekä nykyisyyteen että iankaikkisuuteen kurottava.
Opetuslapset seurasivat Jeesusta, -
joutuivat tekemään paljon valintoja, jotka ei näyttänyt suosituilta -
oma aikanaan.
12 opetuslapsen uskollisuudella oli maailmanlaajuiset seuraukset.
Sillä että he jättivät oman kalastus työnsä taakseen -
tai luopuivat omasta ammatillisesta osaamisesta -
lähtivät seuraamaan Jeesusta tietämättä mihin se elämäntapa veisi, -
siitä syntyi maailmanlaajuinen Kristus-liike.
Liike, jonka tunnemme kristinuskona tällä hetkellä.
Se tarjoaa ihmiselle merkityksen tunnetta vuosikymmenestä toiseen, -
vuosisadasta ja -tuhannesta toiseen.
Jotain hyvin elinvoimaista. Ajattelen, että taustalla on se, -
että ihminen suostuu pienelle paikalle, -
jättämään jotain jo kertynyttä pääomaa.
Usein se on jotain meille rakasta, josta olemme nähneet vaivaa.
Jeesus sanoo:
"Luovu sinä tuosta, minä annan tilalle jotain vielä parempaa."
Usein myös on niin, että ne lahjat jotka meille on kertynyt, -
Jumala sanoo "käytä sinä niitä".
Ensin on luopumisen aika ja sitten on annetaan kerrytetty pääoma -
"Mene ja hyödynnä sitä niin, että -
Minun valtakunta vois mennä tässä maailmassa eteenpäin."
Eli kaikki osaaminen, kaikki mitä meillä tällä hetkellä on, -
kantaa varmasti pitkässä juoksussa hyvää hedelmää, -
vaikka se menisi vähän alhojen ja vaikeuksien kautta.
Se ei ole lopullinen olotila, -
vaan Jumala muokkaa meitä sen prosessin kautta ihmisiksi, -
jotka ollaan valmiita luopumaan ja vastaanottamaan.
Kuljettamaan käsiemme läpi kaikkea sitä, -
mitä meille eri elämäntilanteissa on annettu.
Se on tämän hetken haaste, samoin kuin se oli -
Aabrahamille annettu haaste vuosituhansia sitten -
tai opetuslapsille annettu haaste, -
se on meille annettu haaste nykyaikana.
Rukoillaan lopuksi, että voisimme nähdä ne mahdollisuudet, -
mitä on lahjoilla ja resursseilla, jotka meille on annettu.
Miten voimme edistää Jumalan valtakunnan työtä.
Kokea merkityksellisyyttä auttaessamme lahjoillamme muita.
Jeesus, näet jokaisen lahjoista, jonka olet meille antanut.
Sekä syntymälahjamme että materiaalisen pääomamme, -
joka on kodissamme tai omaisuutena muulla tavalla.
Näytä meille, miten haluat käytää niitä lahjoja, -
tätä kertynyttä pääomaa valtakuntasi eteenpäin menemiseen.
Anna Sinä meille merkitys.
Anna kokemus siitä, että voimme olla osa isompaa kuvaa.
Osa kaunista helminauhaa, kaunista kudelmaa, -
jonka olet kutomassa ja jota me itse ei kokonaisuutena nähdä.
Anna meidän nähdä sen verran kuin on tällä hetkellä tarpeellista.
Siunaa Sinä meidän kätten työt ja anna meidän nähdä joka päivä -
täynnä mahdollisuuksia, miten palvella lähellä olevia ihmisiä -
ja tuoda Sinun hyvyys lähietäisyydelle.
Tekstitys: Johanna Holmström