Tervetuloa ohjelmaan. Minä olen Tuija Valtanen.
Haluan rohkaista sinua jatkamaan matkaa Jeesuksen seuraajana.
Annan elementtejä, mitkä varjelevat sinua Kristuksen seuraajana.
Ne antavat suojan, ettei tarvitse aina käydä kantapään koulua.
Pikkutyttönä olin luonteeltani sellainen, että isäni sanoi:
"Voi Tuija, jos sanon, että juokse pää seinään, niin juoksetko sinä?"
Ihminen voi miettiä, mitä siitä seuraa, jos juoksee päin seinää.
Jumala antaa Sanassaan neuvoja, mitä kannattaa tehdä ja mitä ei.
Meidän on hyvä noudattaa niitä.
Mutta Sanassa on myös herkkiä alueita meille, -
koska lihamme kapinoi herkästi.
Jos haluamme säilyttää toimintakykymme, -
meidän tulee varjella sydäntämme.
Myös kieltämme ja mieltämme.
Tähän varjelukseen täytyy todella joskus pysähtyä.
Ehtoollisesta sanotaan, että me muistelemme Hänen kuolemaa, -
mutta että myös tutkimme sitä ennen itseämme.
Meidän täytyy tulla valoon.
Jos jätämme sydämeen aukkoja, joista synti pääsee luikahtamaan, -
se rikkoo meitä.
Mutta synti rikkoo ja haavoittaa myös ihmisiä ympärillämme.
Se on niin vakava asia. Se vie eroon Jumalasta.
Synnin palkka on lopulta kuolema, iankaikkinen ero Jumalasta.
Siksi Raamattu sanoo monesti, että meidän tulisi säilyttää nöyryys.
Jumala on ylpeitä vastaan, mutta nöyrät saavat armon Jeesukselta.
Jeesus viitoitti tämän tien itse meille.
Ehkä selkeimmin löydämme sen filippiläiskirjeestä, joka kertoo -
kuinka Jeesus, Jumalan Poika, suostui tulemaan ihmiseksi.
Luen teille (Fil.2:1-5):
"Jos siis on jotakin kehoitusta Kristuksessa, -
...jos jotakin Hengen yhteyttä, sydämellisyyttä ja laupeutta, -
niin tehkää iloni täydelliseksi siten, että olette samaa mieltä, -
että teillä on sama rakkaus ja olette sopuisat ja yksimieliset -
ettekä tee mitään itsekkyydestä tai turhan kunnian pyynnöstä, -
vaan että nöyryydessä pidätte toista parempana kuin itseänne -
ja katsotte kukin, ette vain omaa vaan toistenkin parasta.
Olkoon teillä se mieli, joka Kristuksella Jeesuksella oli."
Sitten näemme, kuinka Hän nöyryytti itsensä ja oli kuuliainen -
hamaan ristinkuolemaan asti.
Jeesuksen nimessä on voima. Voimme rukoilla Hänen nimessään.
Hänen nimensä on voimallinen varjelemaan. Ei se ole taikasana.
Mutta kun sanomme Pyhässä Hengessä, -
että Jeesus Kristus on Herra, -
se on voimallinen asia ja sitä pimeys pakenee.
Meillä on lupa vastustaa pimeyttä ja omaa lihallista mieltämme, -
ettemme anna niiden vallita itsessämme.
Meillä tulee olla nöyrä mieli. Että on varaa taipua Hänen edessään.
Nöyrät saavat tulla kokemaan armossa kasvamista -
ja rohkeutta, kun tiedämme, että meitä kantavat suuret käsivarret.
Emme kulje omin voimin uskontiellä. Väkevä Jumala vie meitä eteenpäin.
Hänellä on valta poistaa esteitä tieltä ja viedä siihen kutsuun, -
syvemmälle kuin koskaan ennen.
Toivon, että saat sellasta kipinää, että sulle on varattu enemmän.
Tää on alkusoittoa, kun Jumala on alkanut -
kirkastaa seurakunnan kautta kasvojaan.
Silloin kuin Johannes Kastaja tuli maailmaan, -
siitä alkoi lopunajat. Ne päättyy, kun Messias palaa.
Nyt Jumala nostaa kiitollisuutta Hänen täytetystä työstään.
Hän kirkastaa meille kasvojaan. Haluaa ylistyksen hengen nousevan,-
että annamme Hänelle kiitoksen ja kunnian. Palvomme Häntä.
Ja kun korotamme Hänen nimeään ja palvomme Pyhässä Hengessä, -
vihollisvallat ei kestä, vaan pakenevat Hänen läsnäoloaan.
On niitä hetkiä, kiitoksen ja ylistyksen hetkiä päivittäin.
Silloin tunnemme, että meitä nostetaan alhaisesta olostamme -
maistamaan taivaallisia, jotka Jumala on omilleen varannut.
Hän rikastuttaa meidän hengen elämää Jeesuksessa.
Olkoon tää voittoisa hetki sinun elämässä. Että alat voittamaan, -
koska Hän on voittaja! Hän haluaa antaa kaiken varustuksen.
Se kulkee nöyryyden kautta, mutta voi, mikä on sitten avara paikka.
Meidän avara paikkamme on Kristus Jeesus.
Avarassa paikassa ei kiristä ja purista, -
ei ahdista tietyt olosuhteet eikä vihollinen, -
ei ulkoiset asiat, -
vaan kaiken voimme sanoa roskaksi Jeesuksen tuntemisen rinnalla.
Voimme olla kiitollisia Jumalan lapsia nurjan sukukunnan keskellä -
loistamassa iloa ja kiitollisuutta eteenpäin.
Minusta oli kiva, kun näin mun miniäni ystävän pikkupojan kommentti...
Nyt, kun on kevättä ja linnut tulevat...
Tämä pikkupoika oli mennyt ulos. Ei ollut ennen kokenut tällaista, -
että linnut rupeavat keväällä laulamaan. Hän oli sanonut:
"Äiti, kuule kun linnut helisevät puissa!"
On ihanaa, kun valo lisääntyy elämässä, niin helinäkin lisääntyy.
Kun ei anneta synnille valtaa, vaan Kristuksen valo saa valaista -
ja Hän kirkastaa kasvonsa, niin helinä lisääntyy Jumalan lapsissa.
Se on varmasti ihanaa kuunneltavaa myös Jumalan taivaallisissa.
Yhä useammat saavat kokea, että -
Jumalan kevät on koittanut ja Hänen lapset alkavat visertää ylistystä -
luomakunnan kanssa yhdessä.
Hän tahtoo täyttää meidät ilolla ja Pyhällä Hengellä.
Ilo on myös meille voima.
Ja eikö ole aika kiva, -
kun ilo valtaa sydämen, se kaunistaa kasvotkin.
Siinä on hyvä kauneushoitokin. Iloinen sydän kaunistaa kasvot.
Sydämen kauneus loistaa ulospäin.
Ja voi se komistaa miehiäkin, jos ne ei oo vaan jörriköitä.
Ilo alkaa kuplia ulos ja vaikuttaa koko olemuksessa.
Me olemme menossa voittosaatossa. Me olemme morsiusseurakunta.
Jumalan rakkaus valtaa tätä joukkoa. Jumalan rakkaus on sellainen, että -
tiedämme, minne olemme matkalla.
Emme ole menossa hautajaisiin. Olemme menossa häihin.
Olemme valmistautumassa Kuninkaan Pojan häihin.
Pyhä Henki johtaa hääseremonioita, -
valmistaa häävieraita ja morsianta.
Morsian rakastaa omaa Ylkäänsä -
ja tuo rakkaus saa sädehtimään hänet.
Erään kerran kotiseurakunnassani -
eräs keski-ikäinen nainen tuli uskoon ja hän rakastui Jeesukseen.
Hän ei ollut vielä kertonut tästä rakkaudestaan, -
kun työkaverit alkoivat ihmetellä, mitä hänen elämässä on tapahtunut.
He päättelivät, että hänellä taitaa olla joku salarakas.
Hänen olemuksensa oli muuttunut. He menivät kysymään.
Sitten paljastui hänen rakkaansa. Jeesus Kristus.
Oli syntynyt vahva rakkaussuhde, jota ei voinut kätkeä.
Rakkaus vaan näkyy, kun on rakastunut.
Eikö olisi ihanaa, jos voisimme näin rakastaa Jeesusta.
Tuo rakkaus on palvelevaa. Se ei ole itsekästä.
Jumalan rakkaudessa tulee me-henki.
Meidän taivaallinen Isämme. Kirkasta kasvosi meille.
Ja me yhdessä saamme olla vaikuttamassa sitä, -
että Jumalan valo saa meidät helisemään ja sirkuttamaan.
Ja nyt voimme tehdä sen yhdessä. Tule mukaani.
Ylistetään Jeesusta, rakastamme.
Herra, me halutaan nostaa sydämem- me puoleesi sinne taivaallisiin.
Olet siellä Isän oikealla puolella voittajana.
Haluamme korottaa pyhyyttäsi tänä hetkenä.
Sinä olet hyvä. Sinussa ei ole mitään peljättävää meille, -
jotka olemme turvautuneet pyhään nimeesi ja täytettyyn työhön.
Saamme uskalluksella astua armonistuimesi eteen.
Jeesus, me rakastamme ja palvomme sinua.
Anna kiitollisuuden vaikuttaa elämässämme niin, -
että muutkin näkisivät palvelevan rakkauden.
Että haluamme tehdä jopa enemmän kuin meiltä pyydetään.
Saamme voimaa siitä rakkaudesta.
Se antaa meille energiaa ja teemmekin enemmän kuin muutoin.
Rakkaus on siellä arjen keskellä. Siivotessa, ylistäessä...
Se avaa meille taivaan akkunat ja vuodattaa siunauksen sateita.
Vuotakoon siunauksen sade oman kansakuntamme ylle.
Israelin ja juutalaisten ylle, -
että Jumalan kansa nousisi kaikesta alennustilasta ylistämään Jumalaa.
Herra, suo meille kasvojesi valkeutta ja tutki meitä.
Ja jos tiemme on vaivaan vievä, -
niin johdata meitä iankaikkiselle tielle, nimesi tähden.
Sinun nimessäsi on voima.
Jeesus, olet Herramme. Olet elämämme, voimamme.
Sinä annat viisauden. Annat nöyrän hengen sisimpäämme -
ja me tahdomme täyttää tahtoasi.
Halleluja! Ole siunattu, sinä Jumalalle rakas!
Tekstitys: Johanna Holmström