Tervetuloa ohjelmaan. Minä olen Eijariitta Hurri -
ja tämän päivän aiheena on "Kristuksen kirjeenä".
Kristittynä oleminen on elämäntapa.
Se ei ole vain hengellisissä tilaisuuksissa käymistä, -
vaan se on 24 tuntia Jumalan edessä, arkena ja sunnuntaina.
Jumala näkee, miten me elämme ja käyttäydymme -
ihmisten edessä ja myöskin suljettujen ovien takana.
Hän kuulee puheemme ja kaikki on avointa ja paljastettua Hänelle.
Siis meidän on aivan turha esittää yhtään mitään.
Rakastan Jeesusta juuri niin paljon kuin tottelen Häntä.
Johanneksen kirjeessä sanotaan, että kun pidämme Jumalan käskyt, -
se tarkoittaa, että rakastamme Häntä.
Näistä käskyistä puhuminen on halpaa, -
mutta tekeminen taitaa olla kalliimpaa.
Mutta jokaisella meillä on kyllä oma vastuumme, -
kuten Roomalaiskirje sanoo, jokaisen on tehtävä tili elämästään.
Jumala on antanut sanansa, että tietäisimme Hänen tahtonsa -
ja osaisimme valita sen mukaan.
Meidän tulee syödä hengellistä sanaa, -
Jumalan sanaa, jotta me kasvamme ja vahvistumme.
Se sana on elävää ja voimallista.
Aivan niin kuin Jesajan kirjassa sanotaan näin:
"Hän antaa väsyneelle väkeä ja voimattomalle voimaa yllin kyllin. -
Nuorukaiset väsyvät ja nääntyvät, nuoret miehet kompastuvat -
ja kaatuvat, mutta ne, jotka Herraa odottavat, saavat uuden voiman. -
He kohottavat siipensä kuin kotkat, he juoksevat, eivätkä näänny, -
he vaeltavat, eivätkä väsy." (Jes. 40: 29-31)
Jumalan sana on tavallaan myös valo elämäämme niin, -
että saamme sanasta ymmärrystä ja viisautta, miten meidän tulee elää.
Sanassa on valtavat lupaukset. Heprealaiskirjeessä Hän sanoo:
"Minä en sinua milloinkaan hylkää enkä jätä."
Omassa elämässäni oli vaikea koettelemusten aika.
Ahdistuneena rukoilin Jumalaa ja Hän sanoi eräässä hetkessä:
"Minä en sinua hylkää enkä jätä, vaan pidän sinusta huolen."
Kaikki taakat kirposivat olkapäiltä -
ja sain valtavassa levossa jatkaa elämää eteenpäin.
Niitä koettelemuksia on tullut monta kertaa jatkossakin -
ja lähes joka kerta Pyhä Henki on muistuttanut tästä samasta sanasta.
Se lupaus on edelleen voimassa niin minulle kuin sinullekin.
Jumalan sana tuo myös terveyttä. Sananlaskuissa sanotaan näin:
"Älkööt ne väistykö silmistäsi, kätke ne sydämesi sisimpään. -
Ne ovat elämä sille, joka ne löytää ja lääke koko hänen ruumiillensa."
(Sananl. 4:22-23)
Toisessa kohtaa sanotaan: "Jumala lähetti sanansa ja paransi heidät -
ja pelasti heidät haudan partaalta."
Jumalan sana takaa tulevaisuutemme iankaikkisuuteen asti.
Sielunvihollinen kyllä haluaa ajatusmaailmaame pommittaa -
monenlaisilla epäilyillä ja peloilla, lannistaa ja kiusata.
Se kuiskuttelee korvaamme: "Ei Jumala sinua kuule" -
tai: "Ei Jumala tässä asiassa voi auttaa."
Kun lupauduin tähän ohjelmaan, heti korvaani kuiskutettiin:
"Luuletko, että sinulla on jotain sanottavaa?"
Mutta älä anna kaikenlaisten ajatusten tehdä pesää pääsi päälle.
Kyllä Jeesustakin kiusattiin, mutta Hän vastasi sanalla ja voitti -
ja se on meille kaikille mahdollista.
Monet ihmiset eivät lue Raamattua, vaan meitä, kristittyjä.
koska me olemme Jeesuksen edustajina maan päällä.
No, välittyykö minusta sitten Kristuksen tuoksu?
Välittyykö minusta rakkaus, armo, totuus, laupeus?
Päämäärämmehän on kasvaa Kristuksen kaltaisuuteen.
Johannes sanoo evankeliumissaan:
"Minun tulee vähetä, mutta Jeesuksen kasvaa."
Elämme maailmassa, mutta emme elä tästä maailmasta.
Ulkonaisesti emme siitä paljon erotu, -
mutta sisäisen maailman puolesta kyllä.
Täällä Roomalaiskirjeessä sanotaankin näin:
"Älkää mukautuko tämän maailmanajan mukaan, -
vaan muuttukaa mielenne uudistuksen kautta tutkiaksenne, -
mikä on Jumalan tahto, mikä hyvää, otollista ja täydellistä." (Room. 12:2)
Kun tulemme uskoon, uudesti- synnymme Pyhän Hengen kautta, -
mutta sielullemme ja mielellemme ei tapahdu vielä mitään.
Ja jos minä elän ja käyttäydyn niin kuin ennenkin, -
minun elämäni ei siitä juurikaan muutu.
En voi koskaan tulla sellaiseksi kuin Jumala on tarkoittanut, -
ellei Jumalan sana saa hallita elämääni.
Hebr. 4:2:
"Heidän kuulemansa sana ei heitä hyödyttänyt, -
koska se ei uskossa sulautunut heidän omaan elämäänsä."
Ellei sanasta tule minulle todellisuus, se ei muuta minua.
Jumalalla on paljon lapsia, jotka uskovat kyllä Häneen, -
mutta eivät Hänen sanaansa. He lukevat, mutta eivät tee sen mukaan.
Me kaikki haluaisimme kulkea voimassa ja auktoriteetissa, -
mutta tottelemattomana se on mahdotonta.
Jaakobin kirjeessä sanotaan (Jaak. 1:22):
"Olkaa sanan tekijöitä, eikä vain kuulijoita, pettäen itsenne."
Seuraavassa luvussa vielä: "Mutta tahdotko tietää, -
sinä turha ihminen, että usko ilman tekoja on voimaton."
Meillä tulee olla terve pelko Jumalaan.
Silloin minä välitän, miten elän ja käyttäydyn.
Rakkauteni Jeesukseen ilmenee ihan arkipäivän elämässä.
Room. 12. luvusta:
"Kilvoitelkaa toinen toistenne kunnioittamisessa."
Voimme valita omaa käytöstämme siten, että jos kunnioitan toista, -
niin kyllä minä välitän, miten häntä kohtaan käyttäydyn.
Silloin olen ystävällinen.
Mutta ellen kunnioita, sillä ei ole kovinkaan suurta väliä.
Iloitsetko elämästäsi tänään, vaikka on harmaata ja koleaa?
Kyllä sinä voit iloita, sillä sinun nimesi on Elämän Kirjassa.
No, rakastatko lähimmäistäsi? Puhutko totta?
Annatko anteeksi?
Oletko ystävällinen? Murehditko?
Filippiläiskirjeessä sanotaan (Fil. 4:6-8):
"Älkää mistään murehtiko, vaan kaikessa saattakaa pyyntönne -
rukouksella ja anomisella kiitoksen kanssa Jumalalle tiettäväksi. -
Ja Jumalan rauha, joka on kaikkea ymmärrystä ylempi, -
on varjeleva teidän sydämenne ja ajatuksenne Kristuksessa Jeesuksessa.
Ja vielä, veljet, kaikki mikä on totta, mikä kunnioitettavaa, -
mikä oikeaa, mikä puhdasta, rakastettavaa, mikä hyvältä kuuluvaa, -
jos on joku avu ja jos on jotain kiitettävää, sitä ajatelkaa."
Luotanko todella Jumalaan ja uskon, että asiat järjestyvät, -
vaikka en vielä tiedä miten?
Efesolaiskirjeessä luvussa neljä sanotaan:
"Antakaa minun sanoa teille Herran puolesta:
Älkää enää eläkö niin kuin ne, jotka eivät tunne Kristusta -
ja harhailevat sen vuoksi vailla päämäärää.
Koska he ovat paaduttaneet itsensä, heidän sydämissään vallitsee pimeys, -
eivätkä he voi ymmärtää mitään Jumalan antamasta elämästä.
He eivät enää välitä siitä, mikä on oikein ja väärin, -
vaan ahnehtivat itselleen kaikkea, tavoittelevat sokeasti nautintoja, -
ja etsivät omaa etuaan. Mutta eihän Kristus ole opettanut -
teitä sillä tavoin elämään. Jos olette todella kuulleet Hänen äänensä -
ja nähneet, millainen Hän on, niin pankaa pois vanha minänne, -
joka ajoi teidät pahaan ja joka on läpikotaisin turmeltunut, -
täynnä himoja ja valhetta. Teidän asenteidenne ja ajatustenne -
on uudistuttava. Teistä on tultava uudenlaisia ihmisiä. -
Jumalaa tottelevia, sisäisesti puhtaita. -
Pukeutukaa tällaiseen Jumalan antamaan uuteen ihmisyyteen."
Saako uusi luomus hallita minua?
Meidän vanhan, itsekkään ihmisen tulee kuolla.
Se tulee viedä ristille, jotta uusi elämä pääsee näkyviin.
Kenenkään elämä ei muutu yhdessä yössä, vaan se on prosessi.
Mutta voimme opetella elämään huolellisesti.
Mitä katson televisiosta, mitä kuuntelen, mitä luen.
En tarkoita, että meidän tulee lakihenkisesti valvoa elämäämme.
Motiivin tulee olla rakkaus Jeesukseen.
Ei ole kysymys siitä, kuinka paljon osaan hengellistä sanastoa, -
paljonko olen lukenut Raamattua tai käynyt tilaisuuksissa.
Kysymys on siitä, kuinka paljon Jeesus saa minussa tilaa.
Gal. 2:20: "Ja minä elän, en enää minä, vaan Kristus elää minussa. -
Ja minkä nyt elän lihassa, sen minä elän Jumalan Pojan uskossa, -
Hänen, joka on rakastanut minua ja antanut itsensä minun edestäni."
Itse emme tähän kykene, mutta Pyhä Henki on lähetetty auttamaan, -
että voimme elää sitä elämää, joka on meille tarkoitettu.
Tekstitys: Johanna Holmström