Tervetuloa Sanaa Naisilta -ohjelmaan.
Minä olen Kyllikki Malkki. Tänään on aiheena Eevan pojat.
Pojat ovat joskus aika viikareita, joille tapahtuu monenlaisia asioita.
Raamatun alussa kerrotaan Aadamista ja Eevasta.
Neljännessä luvussa kerrotaan, että Eevalle syntyi poika.
Kain oli hänen esikoisensa, sitten hän sai myös Aabelin.
Eeva oli ikionnellinen: ― Nyt me olemme oikea perhe.
― Kaksi poikaa olen saanut Jumalan avulla.
Hän usein katseli poikien leikkejä.
Kain oli tummaihoinen, palavasilmäinen, -
ja kiivasluonteinenkin poika.
Kainista tuli peltomies ja puutarhuri.
Aabel oli pikkuveli.
Hän oli lempeä, lauhkea luonteeltaan.
Hän viihtyi unelmoimassa puun tai palmun alla.
Hänestä tuli lammaspaimen.
Paimenessa hän unelmoi, ehkä kirjoitteli runojakin.
Aabel katseli taivasta ja ihmetteli Jumalan suuruutta.
Eeva oli ylpeä pojistaan.
Dramaattinen asia paratiisissa oli jäänyt kauas taakse.
Jumala oli luonut Aadamin ja Eevan.
Jumalan kuvaksi Hän oli heidät luonut.
Jumala sanoi paratiisissa: Saatte syödä kaikista muista puista, -
paitsi tuosta yhdestä puusta tiedän, ettette saa syödä.
Jumala loi kaikki eläimet. Käärmeenkin hän oli luonut, -
ja tuo käärmeen ketku kerran petti Eevaa.
Käärme tuli ovelasti Eevan luo, kiemurrellen makeili ympärillä: -
― Onko Jumala todella sanonut?
Eeva jäi maistelemaan, että olisikohan Hän sanonut niin?
Käärme sai petettyä Eevan. Eeva otti puusta hedelmän -
ja antoi Aadamille.
Sen seurauksena kun Jumala kutsui Aadamia, -
he olivat paenneet lehvistöön, he olivat piilossa.
Hän kysyi, että missä olet?
― Me ollaan piilossa. Me tajuttiin, että ollaan ihan alasti.
Jumala sanoi, että enkö minä kieltänyt ottamasta siitä puusta?
Tämän dramaattisen tapahtuman jälkeen -
heidät karkotettiin paratiisista.
Maa alkoi tuottaa orjantappuroita ja ohdakkeita.
Aadamin piti otsa hiessä kyntää ja kylvää elantoa perheelle.
Jumala sanoi Eevalle: - Sinun synnytyksesi ovat vaikeita.
Mutta Hän antoi lupauksen heille, -
― Sinun siemenesi on polkeva rikki käärmeen pään.
Jumala antoi lupauksen, -
vaikka tapahtui järkyttävä asia, syntiinlankeemus.
On suunnitelma ennallistamisesta ihmisen ja Jumalan välillä.
Jätetään tapahtuma tähän ja mennään poikien luo, -
missä viikarit viilettivät pellolla ja -
pitkin puutarhoja ja lammaslaumoja.
Pojat oli opetettu uhraamaan Jumalalle.
Kerran Kain toi pellon antimistaan uhrin Jumalalle.
Aabelkin uhrasi Jumalalle, kaikkein parhaimpansa.
Hän otti virheettömän karitsan ja uhrasi sen Jumalalle.
Jumala katsoi Aabelin uhrin puoleen.
Mutta Kainin uhriin Hän ei katsonut.
Silloin Kainin hahmo synkistyi.
― Nyt riittää!
Tiesin, että Aabel on sekä Jumalan että äidin lellikki.
Äiti otti usein Aabelin syliin ja minä olin vieressä.
Tietenkin pienemmän äiti otti aina syliinsä.
Kain oli vihainen.
Jumala sanoi Kainille: ― Miksi hahmosi synkistyi?
― Varo synti väijyy ovella!
Kain kuuli Jumalan äänen, muttei kuunnellut.
Vaan hän toteutti sen, mikä hänen ajatusmaailmaansa sopi.
― Nyt riittää, ei yhtään enempää.
Hän houkutteli lempeän Aabelin kedolle ja -
siellä hän karkasi veljensä kimppuun ja tappoi hänet.
Jumala oli paikalla.
Hän kysyi Kainilta: ― Missä veljesi on?
Kain nakkeli niskojaan sanoen: ― Olenko minä veljeni vartija?
Vasta kun Jumala sanoi hänelle:
― Aabelin veri huutaa maasta.
Silloin Kain tajusi mitä oli tehnyt.
Kain sanoi: ― Pakenen, Sinä karkotat minut silmiesi edestä -
ja kuka ikinä minut näkee voi minut tappaa.
Mutta Jumala on ihmeellinen, armollinen ja laupias loppuun asti.
Hän antoi Kainille lupauksen.
― Kuka ikinä koskee sinuun, sille se kostetaan seitsenkertaisesti.
Jumala laittoi merkin Kainin otsaan, -
että kaikki tunnistaisivat hänet.
Näin Kain pakeni pois kotoa ja Jumalan kasvojen edestä.
Tämä mursi Eevan sydämen totaalisesti.
Hän menetti kaksi poikaa.
Toisen kuolemalle ja toinen joutui pakenemaan paikalta.
Eevan sydän oli täysin murtunut.
Unelma ihanasta perheestä ja onnesta oli täysin pirstaleina.
Hän huusi Jumalan puoleen: ― Auta minua!
Ja Jumala lohdutti Eevaa.
Ja Aadam lohdutti Eevaa.
Heille syntyi poika, Seet, lupausten poika.
Eevan sydän sai riemuita tästä pojasta.
Sillä tulevaisuus oli taattu. Oli annettu lupaus Seetin kautta.
Eeva riemuitsi pojastaan.
Jos katsotaan Raamatun tekstejä pidemmälle niin, -
Seet on kantaisä aina Nooaan, Aabrahamiin ja Jeesukseen saakka.
Daavidkin oli suvussa. Jumala on ihmeellinen.
Hän lohduttaa meitä kun murhe painaa ja kun sydän on särkynyt.
Muistan oman tilanteen: Odotimme lasta.
Viisi vuotta meni, eikä kuulunut mitään.
Ajattelimme, ettemme koskaan saa lapsia.
Sitten tapahtui ihme, että olin raskaana.
Saimme poikavauvan, joka suruksemme otettiin -
16 tunnin päästä meiltä pois.
Sydän murtui, unelmat särkyivät, kaikki oli menetetty.
Vaunut ja kaikki vauvanvaatteet tuli myydä ja antaa pois.
Itkin sitä murhetta.
Jumala tuli lohduttamaan murheen keskelle.
Istuin kokouksessa ja nuori nainen todisti.
Hän ei tiennyt, miksi pitää näin puhua.
Hänellä oli sama kokemus: vauva oli kuollut.
Jumala oli lohduttanut häntä sanoen:
― Hänet oli taivasta varten luotu.
Se oli lohdutus sydämeeni.
Meidän Johannes-vauva oli taivasta varten luotu.
Jumala tuli sen surun keskelle. Hän lohdutti unen kautta.
Unessa vaalea, sinisilmäinen, kiharatukkainen poika hymyili.
Äidin sydän tuli lohdutetuksi.
Eevankin sydän tuli lohdutetuksi.
Seetistä polveutuivat kantaisät: -
Daavid ja niin edelleen.
Joskus poikien kanssa on aikamoista, he keksivät kaikkea.
Kain ja Aabel olivat tällaisia poikia.
Äiti ja isä varmasti olivat neuvoneet, ojentaneet ja sanoneet:
― Kunnioita vanhempiasi, että menestyisit ja eläisit kauan.
Tämä meni korvasta sisään ja toisesta ulos.
Näin Kainin kohdalla ainakin.
Tänä päivänä on monta äitiä ja Eevaa, jotka itkevät lohduttomasti.
Pojat ja tyttäret ovat teillä, joita ei edes osattu kuvitella.
Äidin, Eevan sydän, -
siellä ruudun takana voi olla aivan murtunut.
― Missä on minun poikani ja tyttäreni?
Haluan sanoa: ― Taivaan Isä näkee Sinun sydämesi surun.
Hän tulee ja lohduttaa Sinua erilaisilla asioilla.
Avaa sydämesi ja huuda Jumalan puoleen: -
― Auta minua, suruni on enemmän kuin jaksan kantaa.
Jumalan Pyhän Hengen lohdutus tulee Sinun yllesi.
Poika ja tytär, joka kuljet jossain ja olet unohtanut äitisi -
vaikka tiedät, että hän rukoilee puolestasi.
Palaja pahoilta teiltäsi! Älä halveksi isääsi ja äitiäsi.
Sananlaskuissa sanotaan tyhmäksi sitä, joka halveksii vanhempiaan.
Jumala näkee ihmissydämen. Hän näkee sydämeesi, poika ja tytär.
Hän näkee Sun sydämeesi, äiti, Eeva, joka murehdit lapsiasi.
Jumala näkee myös Aadamin sydämen.
Aadam, mies, voit lohduttaa vaimoasi surussa ja murheessa.
Jumala on antanut teidät toinen toisillenne.
Niin kuin alussa sanottiin, -
että Jumalan kuvaksi Hän heidät loi, Aadamin ja Eevan.
Että he eläisivät, viljelisivät ja varjelisivat maata.
Ja että maailman sukukunta jatkuisi.
Kiitos Isä, että rakkautesi vuotaa nyt -
kaikkien äitien sydämiin, jotka ovat murheesta murtuneet.
Kiitos Isä, että Sun rakkautesi saa vuotaa sydämeen.
Annat äideille, Eevoille, lohdutuksen, -
jonka he juuri nyt tarvitsevat.
Siellä tv:n ääressä Sinä, joka itket lastesi takia, -
Pyhä Henki tulee yllesi ja saat kokea taivaallisen lohdutuksen.
Siunaan jokaista isää, Aadamia, että he lohduttaisivat -
kuten Jumala on lohduttanut Sinua isänä ja Sinua äitinä.
Kiitos Jeesus, että olet elävä.
Et ole kuollut, vaan elävä, ja tulet ihmisten asioihin, -
joilla on suru sydämessään.
Kiitos, että lapset saavat oppia kunnioittamaan isää ja äitiä, -
että he menestyisivät ja kauan eläisivät maan päällä.
Niin kuin Sinun Sanasi sanoo.
Se on avain siihen, että elämä voi jatkua.
Elämä voi olla se onnellinen elämä, -
se perhe-elämä ja unelma, minkä Jumala on sydämeesi asettanut.
Kiitos, ylistys ja kunnia Sinulle Aadamista ja Eevasta -
ja opetuksesta, mikä on Raamatun alkulehdillä jaettu.
Jeesuksen Kristuksen nimessä, Amen.
Tekstitys: Leena Neuvonen