Tervetuloa ohjelmaan.
Olen Marita Rautio ja puhun nyt Herran armeijasta.
Tässä odotettava kuningas on Herra Sebaot, sotajoukkojen johtaja, -
ja Hänen armeijansa on myös Hänen morsiamensa.
Sen armeijan voima on rakkaus, joka on väkevämpi kuin kuolema.
Siitä Laulujen Laulussa sulhanen sanoo morsiamelle:
"Sinä olet pelottava kuin sotajoukko viireineen".
Tätä armeijaa vihollinen pelkää -
ja tätä armeijaa ollaan kokoamassa parhaillaan.
Tällä hetkellä vielä liikutaan niin kuin yksilöinä ja siviileinä -
ja tehdään mitä itse tahdotaan.
Jokainen tekee sitä, minkä parhaaksi näkee.
Ne, jotka kuulevat Kuninkaan olevan tulossa, alkavat jo toimia -
niin kuin Kuningas tahtoo. He alkavat järjestäytyä sotajoukoiksi.
Israelin kansa vapautettiin Egyptistä ja se lähti erämaahan.
Se oli sekalainen lauma entisiä orjia, jotka eivät tienneet, -
kuinka kuuluu yhdessä toimia ja paljon syntyi riitoja ja epäsopua.
Jossakin vaiheessa he alkoivat leiriytyä ilmestysmajan ympärille,
jokainen heimo oman lippunsa alle.
Pikku hiljaa heistä tuli Jumalan johdolla ja Mooseksen avustuksella -
väkevä armeija, joka voitti monet vihollisarmeijat -
matkalla luvattuun maahan. Vihollisen armeijat pelkäsivät ja -
monet antautuivat jo etukäteen, koska pelkäsivät Israelin armeijaa.
Jumala voi ja tulee tekemään meistäkin väkevän armeijan, -
jokaisesta, joka haluaa vastata Hänen kutsuunsa.
Vihollisen voi voittaa vain armeijana. On liian vaarallista -
olla yksilösoturi ja taistella omia taistelujaan.
Vihollisen voima on kasvanut, eikä kukaan selviä taistelusta yksin.
On se aika, mistä puhutaan Miikan kirjassa: "Liity joukoiksi, -
sinä sotaväen tytär."
Nyt on aika liittyä joukoiksi, alkaa taistella.
Mutta mistä tunnistamme sen, että meistä on tullut Herran armeija -
emmekä ole lauma entisiä orjia.
Mistä voi tunnistaa, että olemme taisteluvalmiita?
Ensinnäkin, armeijassa jokaisella sotilaalla on oma paikkansa, -
jossa sotilas pysyy riippumatta siitä mitä toiset tekevät -
tai vaikka hän ei näkisi tai kuulisi toisia.
Pysyy uskollisesti paikallaan siinä mihin hänet on kutsuttu.
Siinä paikassa Jumalan armeijalla on myös voitelu.
Jokaiselle on annettu kutsu, oma paikka -
ja siinä paikassa toimii Pyhän Hengen voima ja voitelu.
Jos yrittää astua sen ulkopuolelle, on riski muille.
Todennäköisesti vie jonkun muun paikan.
Siellä on suojaton ja ilman voitelua.
Kannattaa siis etsiä oma paikka ja pysyä siinä -tuli mitä tuli -
tai vaikkei hetkeen tulisi mitään.
Armeijan tunnistaa myös siitä, että se on kurinalainen.
Voi käydä niin, ettei ensin tapahdu mitään.
Armeijassa täytyy oppia odottamaan. Olen kuullut sanottavan, -
että armeijassa suurin osa ajasta menee odottamiseen.
Tämä pätee erittäin hyvin Jumalan armeijaan.
Jumala opettaa odottamaan hetkeä, jolloin Hän sanoo: "Nyt on aika."
Odottamisen aika voi joskus olla tuskallisen pitkä.
Se on samalla koetusta siitä, luotammeko Jumalaan.
Saul menetti kuninkuutensa tällaisen kärsimättömyyden takia.
Samuelin kirjassa kerrotaan -
kuinka Filistealaiset aikoivat hyökätä israelilaisia vastaan.
Saul odotti Samuelia, jonka piti tulla uhraamaan, -
jotta varmistuttaisiin Jumalan mielisuosiosta taistelussa.
Saulin kanssa oli Israelin kansa ja vastassa olivat filistealaiset.
Samuel viipyi ja kansa hermostui.
Vihollisjoukot sen kun lähestyivät.
Ja mitä Saul teki? Hän alkoi uhrata itse.
Siinä kohdassa hän menetti kuninkuutensa.
Vaikka uhat olivat joka suunnalta, Saulin olisi pitänyt odottaa -
Jumalan säätämää aikaa ja voitto olisi ollut hänen.
Näin meidänkin tulee oppia odottamaan.
Silloinkin, kun kaikki näyttää mahdottomalta.
Silloinkin tulee odottaa Herraa.
Toisaalta, kun Jumalan käsky käy, silloin kuuluu totella heti.
Viivästynyt kuuliaisuus ei ole kuuliaisuutta ollenkaan.
Siitäkin on esikuva Raamatussa. Israel perääntyi kuullessaan -
vakoojien uutiset luvatusta maasta. He kieltäytyivät lähtemästä.
Mutta ymmärrettyään syntinsä he innostuivatkin uudestaan.
Mooses sanoi: "Älkää enää lähtekö, Herra ei ole teidän kanssanne."
Kansa ei uskonut, meni taisteluun -ja hävisi.
Jos haluat, että Herra on kanssasi voittosaatossa, -
tottele heti, kun käsky tulee Herralta.
Älä jää odottamaan. Myöhemmin ei ole enää samaa hetkeä ja siunausta.
On löydettävä se paikka, että olemme auktoriteetille kuuliaisia.
Vastustajamme on laittomuuden ihminen. Tapa, jolla lyömme hänet -
on olla kaikelle Jumalan antamalle laille ja esivallalle kuuliainen.
Niin teemme, jos tunnustamme, että Hän on Herra Sebaot.
Jumala nostaa johtajia, jotka eivät ehkä näy organisaatiokaavioissa, -
jotka tunnistaa voitelusta, joka heidän yllään on hengellisesti.
Kun näet tällaisen auktoriteetin, suostu sen alaisuuteen.
Se voidaan antaa niille, jotka itse ovat kuuliaisia auktoriteeteille.
Tämä on ehdottoman tärkeää sodassa.
Täytyy voida luottaa siihen, että joukot tekevät, mitä on käsketty.
Armeijan tunnistaa siitä, että se osaa myös leiriytyä ja levätä, -
kun ei ole taistelun aika.
Jatkuva touhuaminen ei ole hyväksi.
Herran armeijan kuuluu etsiytyä lepäämään Jumalan läheisyyteen.
Virvoittua, virkistyä, täyttyä Hengellä ja levätä.
Jeesus sanoo:"Tulkaa minun luokseni työtä tekevät ja raskautetut, -
minä annan sieluillenne levon." Ruumiimme voi olla väsynyt, -
mutta sielumme kuuluisi olla aina levossa Jeesuksen kanssa.
Jos sielu on levoton, ympärillä kuuluu kaikenlaista kohinaa, -
sydän ei tunnista Herransa ääntä, vaan voi tarttua kehotuksiin, -
jotka tulevat omista tunteista, toisten puheista tai vastustajalta.
Pidä huoli, että sydämesi lepää Herrassa taisteluiden välissä. -
Silloin sinä kestät.
Tässä on muutamia tuntomerkkejä, joista Herran armeijan voi tuntea.
Nyt sotatorvi soi ja Jumala kutsuu joukkojaan kokoontumispaikalle, -
että Hän voi johtaa meidät taisteluun, jossa on varma voitto -
saatuna Golgatalla. Jos sinä kuulet sotatorven kutsun,
niin vastaa: "Tässä olen, Herra."
Tekstitys: Johanna Holmström