Eni Amadu painaa peukalonsa paperiin.
Se on luku- ja kirjoitustaidottoman allekirjoitus.
Leima, jonka jättäminen tuntuu nöyryyttävältä.
Lukutaidottoman elämä on karua. Se on kuin eläisi vieraan kielen keskellä.
Eni Amadu on seitsemän lapsen yksinhuoltajaäiti.
Hän laittaa ruoaksi turnipsia ja maissipuuroa talonsa pihalla.
Elämä on selviytymistä. Askareita ovat veden- ja polttopuiden kantaminen, -
työnteko, ruoanlaitto ja lastenhoito.
Otin kerran väärän bussin, -
enkä pääsyt siihen määränpäähän, johon olin matkalla.
Olin väärässä paikassa lähes kuukauden.
Söin banaaninkuoria, koska paikkakunnalla ei ollut sukulaisia, -
jotka olisivat voineet auttaa minua.
Enin vanhemmilla ei ollut varaa lähettää häntä kouluun.
Alueella vain harvat osaavat lukea.
Tytöillä koulu jää kesken aikaisen avioliiton tai raskauden takia.
Kun kylällä alkoi lukutaitoryhmä, Eni ilmoittautui heti mukaan.
Lukutaitoa naisille Afrikassa -ohjelmalla -
20 000 naista oppii lukemaan.
Ohjelma ulottuu 16 vähemmistökielelle -
Etiopiassa, Keniassa, Malawissa ja Tansaniassa.
Kielten valintaperusteena on, että niille on juuri valmistunut -
tai valmistumassa - Uusi testamentti tai Raamattu.
Olin onnellinen, kun kuulin tulevasta lukutaitoryhmästä.
Monet oppilaat eivät osanneet aiemmin lukea ja kirjoittaa.
Luokan myötä ihmisten silmät ovat avautuneet ja he ovat alkaneet oppia.
Lukutaito tuo helpotusta elämään -
ja jos aikoo tehdä bisnestä, pitää osata myös laskea.
Suurin osa kyläläisistä on lukutaidottomia, -
joten koko kylä hyötyy lukutaito-opetuksesta.
Häpesin ikätovereitteni joukossa, jotka osasivat lukea ja kirjoittaa.
Tänä päivänä en ole enää se jao, joka olin ennen.
Kun oppilas onnistuu, sitä juhlitaan taputuksilla, laululla ja tanssilla.
Veronica Alindi on ammatiltaan opettaja.
Hän on ollut tekemässä lukutaitomateriaalia.
Kyläpäällikkö kutsui hänet oman kylänsä lukutaito-opettajaksi.
Ensimmäinen tunti oli vaikea.
Kiertelemme luokkahuoneessa ja opetamme heille -
kädestä pitäen kirjainten tekemistä.
Oman nimen kirjoittamista opetellaan alusta alkaen.
Aluksi opettaja kirjoittaa oppilaan nimen vihkoon.
Sitten oppilas harjoittelee joka päivä -
oman nimensä kirjoittamista kopioimalla kirjaimia.
Aakkosten tultua tutuksi oppilas oppii kirjain kirjaimelta oman nimensä.
Aikuisilla on paljon mietittäviä asioita elämässään.
Jos he opiskelevat paljon uutta päivän aikana, -
he helposti unohtavat oppimansa.
Aakkosten oppimisen jälkeen opetamme heille -
kirjainten yhdistämistä tavuiksi.
Tavujen avulla opetamme ymmärtämään nimiä tai muita sanoja.
Sen jälkeen teemme lauseita niistä asioista, -
joita olemme päivän aikana oppineet.
Minulla on vain vähän aikaa, mutta kyllä teen läksyjä.
Suurin osa ajasta mene työhön muiden pelloilla, -
jotta saan perheelle ruokarahaa.
Eni lukee lapsilleen lukutaitoluokasta saamaansa vihkoa.
Tarinassa seikkailee pyton.
Enin tytär on keskeyttänyt koulunkäynnin.
Koulu on ilmainen, mutta koulupuku on liian kallis.
Tytär toivoo, että hän pääsisi vielä kouluun. Tätä toivoo myös Eni.
Olen onnellinen, kun äiti menee kouluun.
Kun hän tulee koulusta, yritän myös itse opiskella hänen kirjoistaan.
He edistyvät todella nopeasti, oppien kirjoittamaan nimensä -
ja vähän myöhemmin jotkut heistä osaavat jo lukea -
ja toiset heistä myös kirjoittaa!
Tämä on todella hämmästyttävää, -
koska nämä naiset eivät ole koskaan elämässään käyneet koulua.
Jos annat jollekulle kyvyn -
kuten tässä tapauksessa, lukea ja kirjoittaa, -
hän voi itsekseen oppia uusia asioita.
Siitä tulee osa heitä itseään, jota kukaan ei voi ottaa heiltä pois.
Olosuhteista riippumatta siitä tulee osa heitä.
Tämän jälkeen he voivat harjoittaa pienimuotoista yritystoimintaa, -
johon tarvitaan omaa osaamista sekä luku- ja kirjoitustaitoa.
Opiskelu on heille on tärkeää, -
koska he tietävät mikä merkitys koulutuksella on.
Haluaisin löytää työtä, koska tänä päivänä työtä saavat kirjoitustaitoiset.
Työhönottotilaisuuksissa korostetaan kirjoitustaidon merkitystä.
Minun suuri unelmani on saada työtä, koska osaan jo kirjoittaa.
Enin häpeä on väistynyt!
Hänen ei tarvitse enää kantaa lukutaidottoman leimaa!
Osaan kirjoittaa nimeni.
Tunnen itseni täysivaltaiseksi ihmiseksi.
Ennen olin pimeässä. Olin kuin sokea ihminen.
Näin tunsin, kun olin lukutaidoton. Mutta nyt näen.
Tekstitys: Sinikka Martikkala