SALAAM ALEIKUM
Jumala valitsi Israelin rakkaaksi esikoispojakseen.
Hän vapautti israelilaiset Egyptistä, -
kulki heidän kanssaan erämaassa ja johti heidät Luvattuun maahan.
Herra myös asetti tiettyjä määräaikoja, -
jolloin Hän kohtasi kansan juhlien merkeissä.
Tervetuloa ohjelmamme pariin.
Jatkamme vielä raamatullisten juutalaisten juhlien parissa.
Näitä juhlia voimme viettää vielä nykyäänkin.
Ne kertovat siitä, miten Herra oli kansansa kanssa -
ja on meidänkin kanssamme nyt ja aina, -
sillä Hän on sama eilen, tänään ja iankaikkisesti.
Näistä juhlista meille kertoo jälleen rabbi Jason.
Mitä kuuluu? Mukava nähdä taas. - Salaam aleikum.
Shalom achi, veljeni. Miten menee?
Oikein hyvin menee. Hienoa olla taas täällä.
Jatkamme jälleen raamatullisten juhlien parissa.
Jumala asetti tiettyjä määräaikoja, -
jotta saisimme viettää aikaa Hänen kanssaan. Valtava asia, eikö?
On tosiaan. Tänään saamme syventyä lehtimajanjuhlaan (sukkot).
Sukkot on yksi merkityksellisimmistä ja tärkeimmistä Raamatun juhlista, -
joita tässä ohjelmassa käsittelemme.
Aloitetaan juhlan nimestä. Juhlaa kutsutaan lehtimajanjuhlaksi.
Hepreaksi juhlan nimi on sukkot.
Mitä tämä nimi tarkoittaa?
Se tarkoittaa eräänlaista majaa tai asumusta -
ja muistuttaa niistä tilapäisistä asu- muksista, joissa israelilaiset asuivat -
40 vuoden erämaavaelluksen aikana Egyptistä lähdettyään.
Sukkot-juhlaviikon ajaksi juuta- laiset pystyttävät majoja (suka), -
joissa syödään ja vietetään aikaa.
Majat muistuttavat meitä Jumalan läsnäolosta, -
huolenpidosta ja varjeluksesta 40 vuoden erämaavaelluksen aikana.
Raamatussa on mainittu kolme erittäin merkityksellistä juhlaa.
Niistä kahta olemmekin jo käsitelleet: pääsiäistä ja shavuotia eli helluntaita.
Kolmas näistä on siis sukkot. Näitä juhlia kutsutaan -
kolmeksi pyhiinvaellusjuhlaksi (shalosh regalim).
Kaikkien juutalaisten miesten kuului matkustaa -
näiden juhlien aikaan eli kolmesti vuo- dessa Jerusalemiin, jos vain varaa oli.
Toinen hepreankielinen nimi sukkotin lisäksi lehtimajanjuhlalle on hachag.
Mielenkiintoista. Mitä chag tarkoittaa?
Se tarkoittaa juhlaa.
Arabiaksi sanotaan hadž. Se taas tarkoittaa pyhiinvaellusta Mekkaan.
Mutta heprean sana chag tarkoittaa siis juhlaa?
Lehtimajanjuhlaan liittyvän pyhiinvaelluksen -
sekä muslimien hadž-pyhiinvaelluksen välillä -
vaikuttaa olevan monia yhtäläisyyksiä.
Nimen lisäksi yhteistä molemmille oli tiettyjen uhrien uhraaminen, -
samoin erityinen vesiseremonia.
Juhla kesti seitsemän päivää.
Sukkotia kutsuttiin "ilomme ajaksi". Sen aikana oli tapana juhlia iltaisin.
Paljon yhteistä vaikuttaa siis olevan.
Olenko ymmärtänyt oikein, että sukkotia vietettiin Jerusalemissa, -
jonne juutalaisten tuli matkustaa juhlimaan?
Sukkot ei myöskään ollut pelkkä pyhiinvaellusmatka, -
vaan silloin myös juhlittiin. Mitä kaikkea juhlaan kuului?
Muslimithan kävelevät pyhiinvaelluksellaan Kaaban ympäri.
Lehtimajanjuhlan aikana taas kierrettiin alttarin ympäri.
Eli yhtäläisyyksiä todella löytyy.
Tämä on tosiaan mielenkiintoista.
Nyt tiedän, että sana hadž tulee heprean kielen sanasta, -
joka tarkoittaa Jumalan järjestämää juhla-aikaa.
Mainitsit äsken kolme sukkotiin liittyvää ulottuvuutta: -
Jumalan läsnäolo, huolenpito ja varjelus.
Voisitko kuvata vielä tarkemmin, mitä tuon juhlan aikana tapahtui?
Lehtimajanjuhlasta eli sukkotista -
kerrotaan 3. Moos. 23:33 alkaen.
"Ja Herra puhui Moosekselle sanoen: 'Puhu israelilaisille ja sano: -
Tämän seitsemännen kuun viidentenätoista päivänä -
on lehtimajanjuhla Herran kunniaksi; se kestää seitsemän päivää.
Ensimmäisenä päivänä pidettäköön pyhä kokous; -
Seitsemänä päivänä tuokaa uhri Herralle.
Kahdeksantena päivänä olkoon teillä pyhä kokous, ja tuokaa uhri Herralle; -
se on juhlakokous...'"
Tämä oli johdanto lehtimajanjuhlaan eli sukkotiin.
Sukkot tunnetaan myös nimellä 'ilomme aika', zeman simchateinu.
Se oli kaikista juhlista riemullisin, -
ja sitä juhlittiin Jerusalemissa temppelin aikakaudella.
Tapana olikin sanoa, että jos ei ole koskaan käynyt Jerusalemissa -
sukkotin aikaan, ei voi tietää, mitä todellinen ilo, simcha, on.
Iloittiinko siksi, -
että Jumala oli vapauttanut kansansa ja kulki heidän kanssaan?
On ensinnäkin muistettava, että sukkot on syysjuhlista kolmas.
Ensimmäinen on rosh hashana eli pasuunansoiton juhla.
Silloin muistellaan luomista ja kadutaan sitä, -
että synti erottaa meidät alkuperäisestä tarkoituksestamme.
Samalla valmistaudumme sovituspäivään eli jom kippuriin.
Silloin pyydämme Jumalalta anteeksi syntejämme ja uutta mahdollisuutta.
Ja koska tiedämme saaneemme anteeksi, meillä on aihetta iloon!
Jeesuskin sanoo, että joka on saanut paljon anteeksi, rakastaa paljon.
Tällainen ihminen myös iloitsee paljon.
Tämä oli siis yksi näkökulma siihen, miksi iloitaan.
Sukkotin voi lisäksi ajatella olevan ikään kuin juutalainen kiitospäivä.
Kiitämme silloin Jumalaa Hänen siunauksistaan.
Siunauksista ensimmäinen on Jumalan läsnäolo.
Millä tavoin Jumala johti kansaansa erämaassa?
Hän johti heitä yöllä tulipatsaan ja päivällä pilvipatsaan muodossa.
Jumala oli kansansa keskuudessa myös ilmestysmajassa.
On eräs mielenkiintoinen näkökulma. Kohdassa 3. Moos. 23 sanotaan, -
että Jumala "antoi israelilaisten asua lehtimajoissa" erämaassa.
Toisissa kohdissa israelilaisten kerrotaan asuneen teltoissa.
Miksi Raamatussa puhutaan sekä teltoista että lehtimajoista?
Vastaus on se, että näillä ei välttä- mättä tarkoiteta fyysistä asuinsijaa.
Raamattu kuvaa monissa kohdissa Jumalan läsnäolon kirkkautta -
kirkkauden "majaksi", kirkkauden "pilveksi" tai kirkkauden "katokseksi",-
Jumalan läsnäolon "lehtimajaksi".
Niinpä uskon, että teltoilla tarkoitetaan sitä, -
miten Jumalan kirkkauden läsnäolo -
muodosti ikään kuin suojaavan katoksen israelilaisten ylle.
Jumalan läsnäolo ympäröi kansan joka puolelta.
Kansa oli siis kauttaaltaan Jumalan läsnäolon suojaama -
eikä mikään voinut satuttaa heitä 40 erämaavuoden aikana.
Jumalan täydellinen huolenpito on siis sellaista, ettei mikään pääse -
iskemään meitä vastaan ja vahingoittamaan meitä.
Myös Paavali puhuu siitä, ettei mikään voi erottaa meitä Jumalasta.
Tärkeä näkökohta on myös se, -
miten Eedenin puutarhassa Jumala käyskenteli ihmisten kanssa.
Jumala oli konkreettisesti ensimmäisten ihmisten seurassa.
Näin oli siis ennen syntiinlankeemusta.
Myös Uudessa testamentissa, Matteuksen 17. luvussa, -
on eräs hieno kohta. Siinä Jeesus otti kolme opetuslasta mukaansa vuorelle.
Vuorelle ilmestyivät yllättäen Mooses ja Elia Jeesuksen seuraan.
Opetuslapset hämmästyivät valtavasti.
Mooseksen näkemisen on täytynyt olla opetuslapsille -
jotakin aivan erityistä.
Samassa tilanteessa tapahtui myös niin, -
että Jeesuksen muoto muuttui heidän edessään.
Jeesuksen kirkkaus ympäröi Mooseksen ja Eliaan, -
koska Jeesus Messias on suurin kaikista profeetoista.
Siksi Pietarikin innostui kovasti, koska hetki tuntui niin täydelliseltä.
He kokivat Jumalan valtakunnan olevan käsillä.
Ja kuinka he tilanteessa reagoivat? Ehdottamalla majojen rakentamista.
Nähdessään Mooseksen ja Eliaan he muka puhuvat vain leiriytymisestä?
Juutalaisena voin sanoa, -
että harrastimme telttailua 40 vuoden ajan erämaassa, ja se riitti.
Mitä opetuslapset siis tarkoittivat?
Pysähdytään tähän hetkeksi.
Sukkot on siis 7. juhla. Sitä vietetään seitsemännessä kuussa 7 päivän ajan.
Se on Jumalan valtakunnan juhla.
Jumalan valtakunta tullaan perustamaan sukkotin aikaan.
Lehtimaja (suka) symboloi Jumalan valtakuntaa.
Opetuslapset ajattelivat Jumalan valtakunnan tulleen ja niinpä he -
halusivat rakentaa majat, koska ne symboloivat Jumalan valtakuntaa.
No nyt ymmärrän. Muussa tapauksessahan -
majojen rakentamisessa ei olisi juuri järkeä.
- Majat kuvastivat nimenomaan Jumalan valtakuntaa.
Joh. 1:14 sanoo: "Ja Sana tuli lihaksi ja asui meidän keskellämme."
Kreikaksi tässä kohdassa käytetään verbiä, joka viittaa majaan.
Lehtimajanjuhla muistuttaa ensinnäkin siis siitä, -
miten Jumala asui kansansa keskuudessa.
Mutta perimmiltään se symboloi Jumalan kirkkauden -
suurinta ja lopullista ilmestymistä Jeesuksessa Messiaassa.
Jeesuksessa Jumalan läsnäolo ilmeni kirkkaimmillaan.
Hän oli Immanuel, ihmeitä tekevä Jumala kanssamme.
Tämä merkitsee siis sitä, että juutalainen henkilö käsittäisi heti, -
mitä Pietari tarkoitti puhuessaan majoista.
Juuri niin. Jumalan suurin lahja meille on siis Hänen läsnäolonsa.
Toinen keskeinen asia on Jumalan huolenpito.
40 vuotta on pitkä aika olla erämaassa ilman elämän perusedellytyksiä.
Jumala kuitenkin piti kansasta huolta antamalla heille ensinnäkin vettä, -
joka on siis tärkein edellytys. Vettä saatiin esimerkiksi kalliosta.
Kyseessä oli ihme. Jumala antoi kalliosta tulla vettä -
miljoonapäisen kansan janon tyydyttämiseksi autiomaassa.
Tätä asiaa muisteltiin lehtimajanjuhlan eli sukkotin aikana -
erään tärkeän seremonian myötä.
Tämä seremonia toistettiin lehtimajanjuhlan aikana joka päivä.
Pappi käveli päivittäin temppelistä Siiloan lammikolle.
Siiloasta nostettiin vettä kultaisella kannulla -
samalla tanssien ja Jumalaa ylistäen lammikon äärellä.
Sitten palattiin temppeliin, jossa marssittiin alttarin ympäri, -
puhallettiin shofariin ja kaadettiin vettä alttarille.
Tällä ikään kuin pyydettiin: -
"Jumala, vuodata pelastuksesi kuin vesi yllemme. Vuodata Henkesi sade,-
jotta saamme korjata satoa, niin fyysistä kuin hengellistä.
Vuodata taivaallista vettä yllemme." - Upea rukous.
Lehtimajanjuhlastahan alkaa käytän- nössäkin Israelissa sateinen kausi.
Tämä vedennostoseremonia muistutti israelilaisia siitä vedestä, -
jota Jumala tarjosi heille erämaassa.
Toinen ihmeellisesti tähän kytkeytyvä asia löytyy kohdasta Joh. 7:37.
Tuo kohta liittyy nimenomaan sukkotin viimeiseen päivään.
Tuolloin, eli juhlan seitsemäntenä päivänä, -
kuului kiertää seitsemän kertaa alttarin ympäri samalla iloiten.
Juuri tällaisessa tilanteessa Jeshua antoi seuraavan lupauksen: -
"Jos joku janoaa, niin tulkoon minun tyköni ja juokoon.
Joka uskoo minuun, hänen sisimmässään on, -
niinkuin Raamattu sanoo, juokseva elävän veden virrat."
Tämä on lupaus eläväksi tekevästä vedestä.
Mooses antoi vettä erämaassa. Jeshua taas lupasi tarjota -
elävää vettä, joka virvoittaa sielumme ja tuo iankaikkisen elämän.
Vielä tänäkin päivänä? - Kyllä, tarjous on yhä edelleen voimassa.
Jumala siis huolehti kansasta antamalla heille vettä. Mitä muuta?
On vielä eräs toinenkin tärkeä seikka liittyen veteen erämaassa.
Perinnetieto kertoo kivestä tai kalliosta, -
joka kulki yliluonnollisesti kansan mukana erämaassa.
Kun kansan vanhimmat tarvitsivat vettä, -
he lauloivat kallion edessä Jumalalle, jolloin kallio antoi heille vettä.
Paavali sanoo 1. Korinttolaiskirjeen luvussa 10: -
"Sillä minä en tahdo, veljet, pitää teitä tietämättöminä siitä, -
että isämme olivat kaikki pilven alla -
ja kulkivat kaikki meren läpi -
ja saivat kaikki kasteen Moosekseen pilvessä ja meressä -
ja söivät kaikki samaa hengellistä ruokaa -
ja joivat kaikki samaa hengellistä juomaa.
Sillä he joivat hengellisestä kalliosta, joka heitä seurasi; -
ja se kallio oli Kristus (Messias)."
Paavali viittaa tässä kalliosta saatuun veteen, -
jota sukkot-juhlassa muistellaan.
Juuri tässä yhteydessä Jeesus sanoi, että hän on tuo kallio, joka seurasi -
israelilaisia erämaassa ja joka tarjoaa samaa vettä yhä tänäkin päivänä.
Siksi meidän on tultava Jeesuksen luo ja pyydettävä, -
että tuo vesi saisi virrata omaan elämäämmekin.
Tätä Jumala toivoo jokaiselta ihmiseltä.
Hän haluaa pitää meistä huolta aina.
Veden lisäksi kansa sai myös mannaa.
Mistä miljoonat ihmiset saisivat ruokaa erämaassa?
Jumala lähetti mannaa, "leipää taivaasta", joka ikinen päivä -
ja piti näin huolta kansastaan.
Manna oli kaikkien aikojen ravintorikkainta ruokaa -
vailla turhia kaloreita.
Sama määrä mannaa ravitsi jokaisen ihmisen, pienestä suureen.
Se oli Jumalan yliluonnollista ruokaa. Ja tätä huolenpitoa me muistelemme.
Kaikki tämä viittaa lopulta myös Messiaaseen.
Jeshuahan sanoi nimittäin olevansa myös elämän leipä.
Ensin siis vesi, ja sitten elämän leipä.
Mooses pystyi tarjoamaan vettä ja mannaa erämaassa Jumalan avulla.
Mutta Jeesus on suurempi kuin Mooses: -
Hän tarjoaa elämän leipää.
Se, joka on hengellisesti nälkäinen, tulee ravituksi Jeesuksessa.
Entä missä Messias syntyi? - Betlehemissä.
Ja mitä se tarkoittaa? - Leivän taloa.
Messias syntyi "Leivän talossa", koska hän on elämän leipä.
Ja tätä elämän leipää hän tarjoaa yhä tänäänkin.
Jumala siis pitää huolen aivan jokaisesta meistä -
ja täyttää tarpeemme omien rikkauk- siensa ja kunniansa mukaisesti.
Jeshuahan opetti meitä pyytämään: -
"Anna meille tänä päivänä meidän jokapäiväinen leipämme."
En ole ikinä ollut tilanteessa, jossa Jumalan huolenpito olisi lakannut.
Tiukkaa on välillä toki ollut. Vaimoni kanssa palvelemme Jumalaa uskossa.
Olemme alati riippuvaisia Hänen huolenpidostaan.
Ja kertaakaan Hän ei ole jättänyt huolehtimatta.
Jopa silloin, kun tarvitsimme suuren summan rahaa pienessä ajassa -
laskuja ja muita menoja varten, Jumala huolehti meistä.
Psalmeissa sanotaan: "En ole nähnyt vanhurskasta hyljättynä -
enkä hänen lastensa kerjäävän leipää."
Eli Jumala on läsnä, pitää huolta ja varjelee.
Huolenpitoa kuvasti myös se, -
että israelilaisten vaatteet eivät kuluneet 40 erämaavuoden aikana.
Ei siellä ollut kauppakeskuksia tai mahdollisuuksia tehdä vaateostoksia.
Mutta heidän vaatteensa ja kenkänsä eivät kuluneet koko tuona aikana.
Huolenpitoa ilmensivät siis vesi, manna ja vaatteet.
Messias sai Jumalan kunniaa ilmentävän kirkastetun ruumiin.
Jumala on luvannut, että mekin muutumme -
ja että meidät vaatetetaan Hänen vanhurskaudellaan.
Lupaus uudesta vaatetuksesta koskee siis meitäkin.
Jumala ottaa vanhat likaiset vaatteemme -
ja antaa tilalle upouuden ja puhtaan vanhurskauden asun.
Hän tekee kaiken uudeksi.
Siirrytään kolmanteen asiaan -
eli Jumalan varjelukseen.
On hämmästyttävää, -
että erämaavaelluksen aikana kuumuus ei korventanut kansaa -
eivätkä skorpionit tai käärmeet vahingoittaneet heitä.
Helle tai kylmyys ei vaivannut heitä. Heitä varjeltiin myös vihollisilta.
Kun heidän piti kulkea vihollisalueiden halki, Jumala suojeli heitä.
Tämän lisäksi Jumala on varjeleva heitä myös tulevaisuudessa.
Raamattu puhuu useissa kohdissa, mm. Sakarjan 14. luvussa, siitä, -
miten aikojen lopulla kaikki kansat kääntyvät Jerusalemia vastaan.
Jumala on kuitenkin luvannut taistella kansansa puolesta.
Hän myös aikoo pelastaa kansan näiden vihollisilta.
"He asuvat siellä, eikä vihitä sitä enää tuhon omaksi.
Ja tämä on oleva vitsaus, jolla Herra rankaisee niitä kansoja, -
jotka sotivat Jerusalemia vastaan: -
hän mädättää siltä kansalta lihan, kun se vielä seisoo jaloillaan, -
sen silmät mätänevät kuopissansa, ja sen kieli mätänee sen suussa.
Sinä päivänä on tuleva Herralta suuri hämminki heidän sekaansa."
Tässä siis puhutaan tulevaisuuden sodasta.
Sakarja jatkaa: "Mutta kaikki niiden pakanakansain tähteet, -
jotka ovat hyökänneet Jerusalemia vastaan, käyvät vuosi vuodelta sinne -
ylös kumartaen rukoilemaan kuningasta, Herraa Sebaotia, -
ja viettämään lehtimajanjuhlaa.
Sinä päivänä on Herra oleva yksi ja hänen nimensä yksi."
Jumala varjeli kansaansa menneisyydessä -
ja Hän suojelee heitä myös tulevaisuudessa.
Kun Jumala perustaa valtakuntansa, sekä juutalaiset että ei-juutalaiset -
saapuvat Jerusalemiin lehtimajanjuhlan aikaan -
ja Rauhanruhtinaan tuoma rauha vallitsee kansojen välillä.
Juutalaiset ja muut kansat ylistävät silloin Herraa yhdessä.
Voisitko nyt puhutella katselijoitamme? Joku saattaa kokea,-
että Jumalan varjelus ja läsnäolo eivät näy hänen elämässään.
Joku kenties elää pelossa.
Jumala kuitenkin huolehti täydellisesti kansansa tarpeista erämaassa.
Ihmisillä on monia huolia, jotka saattavat valvottaa heitä öisin.
Mitä sanoisit sellaiselle ihmiselle, jota huolet painavat raskaasti?
Lehtimajanjuhlana muistellaan niitä tilapäisiä majoja, -
joissa Jumala antoi israelilaisten asua.
Ne muistuttavat meitä siitä, miten tämä elämä on vain ohikulkumatka.
Tämä ei ole kotimme. Olemme vain kauttakulkumatkalla.
Tällainen tilapäisyys voi tuntua turvattomalta.
Sukkotina heilutetaan lulav-kimppua -
ja kiitetään samalla Jumalaa Hänen runsaista siunauksistaan.
Se Jumala, joka huolehti kansastaan muinoin, -
on sama Jumala eilen, tänään ja iankaikkisesti.
Hän ei halua, että elät pelossa, vaan uskossa.
Hän haluaa, että siirryt pelosta uskoon ja uskosta luottamukseen.
Voit luottaa siihen, että Hänen muinaiset tekonsa kuvastavat sitä, -
mitä Hän haluaa tehdä sinullekin juuri tässä hetkessä.
Aivan kuten Jumala piti huolta kansastaan, -
Hän pitää huolta myös sinusta. Hän on kanssasi ja varjelee sinua.
Hän ei anna pelon eikä arkuuden henkeä, -
vaan voiman, rakkauden ja terveen järjen hengen Jeesus Messiaassa.
Hän varjelee sinua aivan kuten Hän varjeli israelilaisiakin erämaassa.
Hän antaa enkeleilleen käskyn varjella sinua.
Pyydän siunausta yllesi sukkotin ja Sakarjan 14. luvun hengessä.
Kun juutalaiset ja pakanat elävät yhdessä, yhtenäisinä, -
Jumalan siunauskin vuotaa runsaana.
Siksi sanomme: "Ana Adonai hoshia na.
Ana Adonai hoshia na. Ana Adonai hatslicha na."
Herra, pelasta ja vapauta juuri nyt.
Anna läpimurtoja ja voittoja veljilleni ja sisarilleni.
Täytä heidän kaikki tarpeensa, -
niin fyysiset, hengelliset, emotio- naaliset kuin ihmissuhteisiin liittyvät.
Ole siunattu Jeesuksen Messiaamme nimessä.
Kiitos paljon, rabbi Jason.
Haluan rohkaista sinua tänään: -
tartu tähän Jumalaan, joka on kanssasi joka hetki. Älä pelkää.
Avaa sydämesi, mielesi ja kotisi ja sano: "Herra Jeesus, tule elämääni.
Haluan kokea tämän juhlan kanssasi."
Anna lehtimajanjuhlasta tulla todellisuutta -
kodissasi, seurakunnassasi ja missä ikinä oletkin. Jumala sinua siunatkoon.
Suomennos: Sirpa Bågman