SALAAM ALEIKUM
Voimme lukea 3. Mooseksen kirjan luvusta 23 siitä, -
miten Jumala, Adonai, kehotti Moosesta puhumaan israelilaisille -
Herran juhla-ajoista.
Salaam aleikum, rauha teille kaikille.
Tervetuloa tämän erityisen jakson pariin, -
jossa paneudumme Raamatusta nouseviin juutalaisiin juhliin.
Ne merkitsevät lepoa Herrassa.
Tälle tutustumismatkalle meitä johdattelee rabbi Jason.
Hän avaa meille raamatullisten juhlien hengellistä merkitystä. Tervetuloa.
Salaam aleikum, shalom achi, veljeni. - Aleikum salaam. Kiva nähdä, achi.
Näyttääpä hienolta!
Mistä juhlasta aloitamme?
3. Moos. 23 kertoo kolmesta kevätjuhlasta ja kolmesta syysjuhlasta.
Aloitamme ensimmäisestä kevätjuhlasta.
3. Moos. 23:4: "Nämä ovat Herran juhla-ajat... -
jotka teidän on kuulutettava määräajallansa.
Ensimmäisessä kuussa, kuukauden neljäntenätoista päivänä, -
iltahämärässä, on pääsiäinen Herran kunniaksi.
Ja saman kuukauden viidentenätoista päivänä -
on happamattoman leivän juhla Herran kunniaksi; -
syökää happamatonta leipää (matsa), seitsemän päivää."
Tämä kohta liittyy siis pääsiäiseen.
Pääsiäinen on erittäin rikas ja merkityksellinen juhla juutalaisille-
mutta myös kaikille muillekin.
Se muistuttaa siitä, miten Herra va- pautti israelilaiset Egyptin orjuudesta.
Sen lisäksi pääsiäinen viittaa myös Messiaaseen.
Jeshuan eli Jeesuksen elämässä kaikki merkittävimmät tapahtumat -
tapahtuivat juutalaisina juhla-aikoina. - Todella mielenkiintoista.
Jeesusta ja evankeliumeja ei voi todella ymmärtää, -
jollei ymmärrä pääsiäisen merkitystä. - Kysehän on juutalaisista juurista.
Oletko nähnyt Leonardo da Vincin kuuluisaa maalausta?
Sitä, jossa Jeesus istuu opetus- lastensa kanssa? Kyllä, olen nähnyt.
Siinä kuvattu viimeinen ehtoollinen oli itse asiassa viimeinen pääsiäinen.
He ovat kuvassa pääsiäisaterialla. - Juutalaiset siis juhlivat pääsiäistä -
tuolloin aivan samaan tapaan kuin nykyäänkin.
Juutalaiset ovat juhlineet pääsiäistä Mooseksen ajoista, tuhansia vuosia.
Da Vincin maalauksessa kaikki ei ole kuitenkaan aivan kohdallaan.
Ensinnäkin, miltä maalauksen leipä näyttää?
Tavalliselta kaupan leivältä. - Vaalealta höttöleivältä.
Happamattoman leivän juhlana ei todellakaan syödä -
vaaleaa höttöleipää. Silloin syödään matsaa.
Matsa on erityinen pääsiäisen happa- maton leipä. Palaamme tähän vielä.
Laitoit varmasti myös merkille, mitä heidän lautasillaan on.
Jotakin kalan tapaista. Mutta juuta- laiset syövät pääsiäisenä lammasta.
Siis pääsiäislammasta, ei kalaa.
Jotkut kristityt syövät kinkkua; juutalaiset eivät todellakaan.
Jeesus on Jumalan Karitsa eikä "Jumalan kinkku".
En ihan käsitä pääsiäiskinkun tarinaa, mutta jätetään se toiseen kertaan.
Me siis juhlimme nyt pääsiäistä. Pöydässä on erinäisiä asioita.
Luemme ensinnäkin tästä kirjasesta, jota kutsutaan hagadaksi.
Hagada tarkoittaa kertomista. Ystäväni Chris näki kerran kuvan, -
jossa istuin perheeni kanssa aterialla ja luin hagadaa.
Hän sanoi haluavansa tulla meille syömään, koska on lupaavaa, -
jos jossakin kodissa luetaan ruokalistaa ennen illallista.
Totesin hänelle, että ei tämä ole ruokalista. Valtava ateria olisikin.
Hagada kertoo pääsiäiskertomuksen.
Siitä löytyvät rukoukset, liturgia, illan järjestys, kaikki tarvittava.
Siinä on siis askel askeleelta koko pääsiäisillan ohjelma.
Juuri niin. Seder-ateriahan on vuorovaikutuksellinen tapahtuma.
Kaikki pöydän ympärillä olevat osallistuvat siihen.
Minulle tämä onkin ensimmäinen tämänkaltainen pääsiäinen.
Pastorina olen kyllä viettänyt ehtoollista lähes joka sunnuntai, -
mutta en koskaan tässä mielessä, joten tämä on erittäin kiehtovaa.
Ehtoollinen on pienoispääsiäinen, -
ja nyt voit syventää ymmärrystäsi siitä.
Hommasimme muutama vuosi sitten teräväpiirtotelevision.
Katselin amerikkalaisen jalkapallon loppuottelua Super Bowlia.
En ollut oikein tyytyväinen kuvaan, kunnes tajusin, -
että osa kanavista oli peruslaatuisia ja osa teräväpiirtolähetyksiä.
Löytäessäni lopulta teräväpiirtolähe- tyksen kuvakin kirkastui ja tarkentui.
Myös Messiaaseen ja pääsiäiseen liit- tyvät asiat kirkastuvat ja elävöityvät,-
kun niitä tarkastellaan juutalaisista juurista käsin.
Huomasit varmaan, että pöydässä on neljä pikaria.
Ne toimivat eräänlaisina seder-aterian kelloina.
Seder alkaa ensimmäisestä pikarista ja päättyy neljänteen.
Perinteinen seder kestää 3―4 tuntia, -
mutta me teemme sen nyt ennätysajassa.
Nämä neljä pikaria juontavat juurensa raamatunkohtaan 2. Moos. 6:6-7.
Jumala lupaa siinä tehdä israelilaisille neljä asiaa: -
"... vien teidät pois egyptiläisten sorron alta -
ja vapautan teidät orjuudesta ja pelas- tan teidät ojennetulla käsivarrella... -
otan teidät kansakseni." Tästä syystä siis neljä pikaria.
Myös Jumalan nimessä on neljä kirjainta: jud, he, vav, he.
Tämä kuvastaa sitä, -
miten Jumala oli läsnä kaikessa vapauttaessaan israelilaiset Egyptistä.
Juutalaiset on lisäksi ajettu maanpakoon neljä kertaa: -
babylonialaisten, persialaisten, kreik- kalaisten ja roomalaisten toimesta.
Maanpakolaisuus juontaa juurensa -
Eedenin puutarhassa tapahtuneeseen syntiin.
Maanpakolaisuus merkitsee etäisyyttä ja eroa -
niin Jumalasta kuin tietyistä muistakin asioista.
Ensimmäinen pikari muistuttaa etäisyydestämme Jumalaan, -
toinen pikari etäisyydestämme toisiin ihmisiin -
ja kolmas siitä, ettemme ole yhteydessä -
todelliseen itseemme ja omaan tarkoitukseemme.
Neljäs pikari muistuttaa siitä, että olemme etääntyneet luomakunnasta.
Messias tuli kumoamaan kaikki nämä maanpakolaisuuden synnyttämät erot-
ja pelastamaan meidät, jotta voisimme muuttua.
Aloitamme nyt ensimmäisestä pikarista, "pyhityksen maljasta".
Sederin ensimmäistä osaa kutsutaan nimellä kadesh, 'pyhittäminen'.
Pyhitämme ja omistamme koko tilaisuuden Jumalalle.
Aloitamme sederimme nyt samalla tavalla, -
miten Jeesuskin toimi aikoinaan opetuslastensa kanssa.
Hänkin aloitti siunaamalla ensimmäisen maljan.
"Minä olen halajamalla halunnut -
syödä tämän pääsiäislampaan teidän kanssanne, ennenkuin minä kärsin; -
sillä minä sanon teille, etten minä sitä enää syö, ennenkuin sen täyttymys -
tapahtuu Jumalan valtakunnassa." (Luuk. 22:15-16)
Jeesus sanoi, ettei hän söisi pääsiäisateriaa, -
ennen kuin se saisi täyttymyksensä Jumalan valtakunnassa.
Aloitamme rukouksella, kuten Jeesuskin teki.
"Kiitetty olet sinä, Herra, meidän Jumalamme, maailman kuningas, -
joka olet luonut viinipuun hedelmän.
Aamen."
Voit nyt nostaa maljan ja samalla nojautua tyynylläsi vasemmalle.
Näin siksi, että orjien piti syödä seisten.
Nojaaminen muistuttaa meitä vapaudestamme.
Eli muistetaan tämä: olemme vapaita!
"Jos siis Poika tekee teidät vapaiksi, niin te tulette todellisesti vapaiksi."
Otamme nyt ensimmäisen katkeran yrtin. Tätä kutsutaan nimellä karpas.
Tämä on siis persiljaa, ja se kuuluu kastaa suolaveteen.
Mistä suolavesi mahdollisesti meitä muistuttaa?
Se muistuttaa Egyptin ajoista, kyyneleistä, orjuudesta, -
kaikista niistä vaikeuksista, joita Jumalan kansa joutui kokemaan.
Näin on. Hiestä ja kyynelistä.
Nyt siunaus: "Kiitetty olet sinä Herra, meidän Jumalamme, -
maailman kuningas, joka olet luonut maan hedelmän. Aamen."
Vihreä muistuttaa iisopista, jolla siveltiin karitsan verta ovenpieliin.
Seuraavaksi siirrymme erittäin tärkeään seder-aterian vaiheeseen.
Tämä tässä on niin kutsuttu matsapussi.
Siis yksi pussi, mutta siinä on kolme erillistä osaa tai taskua.
Jokaiseen taskuun laitetaan matsa-leipä.
Otamme nyt keskimmäisen matsa-leivän.
Se taitetaan kahteen yhtä suureen osaan.
Pienempi pala laitetaan takaisin pussiin.
Suurempi kääritään valkoiseen liinaan -
ja perheenpää vie sen piiloon.
Lasten täytyy sitten etsiä kätketty matsa, ja muiden on lunastettava se.
Se syödään seder-aterialla viimeiseksi.
Rabbit ovat pohtineet kolmen matsan perinteen alkuperää, -
samoin sitä, miksi juuri keskimmäinen matsa.
On esitetty, että nämä kolme palaa edustavat -
Aabrahamia, Iisakia ja Jaakobia. Mutta miksi juuri Iisak "murrettaisiin"?
Itse uskon, että kolmen matsan perinne -
on lähtöisin Jeshuan ensimmäisiltä seuraajilta.
Kolme, mutta silti yksi. Samoin se, että keskimmäinen leipä murretaan, -
kääritään liinaan ja viedään piiloon aterian loppuun asti.
Se on kaunis kuvaus Messiaasta. Mietitään sitä hieman.
Miksi kaksi erikokoista leivänpalaa?
Pienempi edustaa tätä maailmaa, jonka aika on verraten lyhyt.
Suurempi taas muistuttaa tulevasta maailmasta ja ikuisuudesta taivaassa.
Messiaallakin on kaksi puolta. On Joosefin poika eli kärsivä Messias -
sekä Daavidin poika eli valtakunnan perustava Messias.
Ensimmäinen on lammas, toinen leijona.
Messiaan kannettavana on suurempi kärsimys, ihmisillä taas pienempi.
Olisi paljon muutakin, mutta jatkamme eteenpäin.
Jätämme nyt ajanpuutteen vuoksi väliin -
sederiin kuuluvan käsienpesun osuuden (rachtsa).
Tämä on se kohta, jossa Jeesus pesi käsien sijasta opetuslasten jalat.
Hän osoitti siten nöyryytensä ja palvelevan kuninkuutensa.
Se ilmensi myös tarvetta puhdistautua hengellisesti -
Jumalan valtakuntaan pääsyä varten.
Ajattele, Kuninkaiden Kuningas pesemässä toisten jalkoja.
Meidät on kutsuttu palvelemaan.
Jeesus tuli palvelemaan, ei palveltavaksi.
Seuraavaksi on pääsiäiskertomuksen vuoro.
Siinä muistellaan Egyptin orjuutta. Päädyimme Egyptiin Joosefin aikana.
Valtaan nousi myöhemmin faarao, joka ei muistanut Joosefia.
Faarao pelkäsi -
Israelin kansan kasvavan nopeasti ja liittyvän faaraon vihollisiin.
Niinpä faarao päätti orjuuttaa kansan ja tehdä heidän elonsa kurjaksi.
Jumala kuitenkin siunasi israelilaisia ja heidän määränsä kasvoi.
Aivan erityistä huolta Jumala piti Mooses-nimisestä vauvasta.
Mooses pääsi kasvattilapseksi faaraon hoviin.
Jumala teki lopulta Mooseksesta kansansa pelastajan.
Mooses meni faaraon luokse ja lausui kuulut sanat: -
"Päästä kansani palvelemaan minua!"
Faarao ei halunnut päästää israelilaisia lähtemään.
Joka kerta tuli uusi vitsaus, kun faarao kielsi kansaa lähtemästä.
Viimeinen ja kamalin vitsaus, egyptiläisten esikoisten kuolema, -
sai lopulta faaraon taipumaan.
Mutta päästettyään israelilaiset lähte- mään hän muutti jälleen mielensä -
ja lähti ajamaan kansaa takaa hevosilla ja vaunuilla.
Israelilaisten tilanne vaikutti erittäin tukalalta: -
vastassa oli meri, ja takana tulivat faaraon joukot. Mitä pitäisi tehdä?
Mutta Jumala tekee tien sinnekin, missä tietä ei ole.
Herra avasi meren, ja israelilaiset pääsivät kulkemaan sen halki.
Kun faarao joukkoineen yritti tulla perässä, Jumala sulki meren.
Myös toisella pikarilla on rooli pääsiäiskertomuksessa.
Tätä pikaria kutsutaan joko "pelastuksen" tai "vitsausten maljaksi".
Se muistuttaa kymmenestä vitsauksesta.
Ennen pikarin juomista on tiputettava kymmenen tippaa. - Miksi?
Rypälemehu symboloi iloa, -
emmekä me voi iloita vihollistemme kärsimyksestä, -
vaikka se tapahtuisikin meidän parhaaksemme.
Niinpä vähennämme iloamme kymmenkertaisesti.
Tähän liittyy muutakin. Oletko koskaan miettinyt sitä, -
miksi Jeesuksen ensimmäinen ihme oli veden muuttaminen viiniksi? - En.
Mikä oli Mooseksen ensimmäinen ihme? Hänhän muutti veden vereksi.
Jeesus on suurempi kuin Mooses.
Hän ei tullut tuomaan kuolemaa, vaan yltäkylläisen elämän.
Maljamme on ääriään myöten täynnä, -
koska hän tuli tuomaan yltäkylläisen elämän.
Kun Jeesus oli ristillä kuolemaisillaan, laskeutui kolme tuntia kestävä pimeys.
Miksi kolme tuntia?
Siksi, että pimeyttä kesti kolme päivää, -
kun yhdeksäs vitsaus koetteli Egyptiä.
Entä mikä oli kymmenes vitsaus? - Esikoisten surmaaminen.
Jeesus taas oli Jumalan esikoispoika, joka kuoli ristillä puolestamme.
Tämä malja muistuttaa meitä siitä valtavasta pelastuksesta.
Ei siis mistään vähäpätöisestä pelas- tuksesta, vaan Jumalan ihmeestä.
Nyt kuuluisi siunata ja juoda toinen pikari. Seder-järjestykseen -
kuuluisi jälleen myös käsien pesu, koska kyse on pyhästä ateriasta.
Käsien pesua kutsutaan hepreaksi netilat jadaim.
Se tarkoittaa käsien kohottamista ylös. Kohotamme tavallaan itsemme -
ja pyydämme Jumalalta puhtaita käsiä ja puhdasta sydäntä, -
kun valmistaudumme syömään -
tätä hengellisesti merkityksellistä, pyhää ateriaa.
On muistettava, että syöminen on hengellinen teko, -
ja meidän on annettava siitä Jumalalle kiitos.
Jatkamme nyt taas seder-ateriaamme.
Katsomme hetken verran, mitä kaikkea tässä pöydällä on.
Oletkin jo laittanut merkille, millaisia eri asioita pöydästä löytyy.
Ensimmäiseen jo tutustuitkin, eli suolaveteen.
Pääsiäisateriaan kuuluu kolme asiaa: -
matsa-leipä, katkerat yrtit sekä pääsiäislammas.
Maistamme nyt joitakin katkeria yrttejä.
Katkeria yrttejä kutsutaan hepreaksi nimellä maror.
Kokeiletko sanoa maror? Aivan. Ja niitä nyt siis syömme.
Katkerilla yrteillä (maror) on tärkeä merkitys.
Niiden on tarkoitus muistuttaa meitä Egyptin katkerasta orjuudesta.
Tämä maror on tehty piparjuuresta.
En kuitenkaan laita sinua nyt syömään tätä niin paljon kuin kuuluisi.
Tämä avaa röörit tehokkaasti -
ja auttaa flunssaan tai allergioihin. Luemme nyt siunauksen: -
"Kiitetty olet sinä Herra, meidän Jumalamme, maailman kuningas, -
joka olet pyhittänyt meidät käskyilläsi ja käskenyt meidän syödä maroria."
Jeesus sanoi yönä, jona hänet kavallettiin, -
että hänen kavaltajansa on se, joka syö samasta vadista hänen kanssaan,
siis ottaisi samoja yrttejä (maror). Tämä muistuttaa meitä siitä, -
miten katkeraa elämä on ilman yhteyttä Jumalaan.
Jeesus sanoi Juudaksesta: -
"Parempi olisi sille ihmiselle, että hän ei olisi syntynyt."
Nyt on seuraavan katkeran yrtin vuoro.
Sitä ei oteta vain yhden kerran, vaan kahdesti.
Ennen yrttien syömistä kuuluisi myös lausua perinteinen matsan siunaus.
Matsaa syödään muun muassa siksi, -
että se muistuttaa meitä orjuudestamme Egyptissä ja siitä, -
miten Jumala voimakkaalla kädellään johti meidät pois Egyptistä.
Hän vapautti meidät kaiken lisäksi niin nopeasti, -
ettei leivälläkään ollut aikaa nousta.
Niinpä mekin syömme happamatonta leipää muistutuksena -
mahtavasta vapautuksesta. Tämä on siis "vapautuksen leipä".
Samalla se on myös "kärsimyksen leipä": muistamme siitä orjuutemme.
Syömme nyt tällaisen leipäsen, -
joka otetaan katkerien yrttien ja charoset-nimisen seoksen kera.
Charoset kuvaa laastia, -
jolla israelilaiset muurasivat tiiliä Egyptin orjuudessa.
Pystytkö sanomaan charoset sylkemättä? Hyvä, sillä tavalla.
Maistapa tätä pientä leipää.
Sen sisällä on salaattia, joka myös luetaan katkeriin yrtteihin.
On mielenkiintoista, -
että sen maku ei ole kuitenkaan kitkerä, vaan pikemminkin makea.
Makeus viittaa siihen, että kun tiesimme vapautuksemme koittavan, -
jopa orjuuden katkeruus muuttui makeaksi.
Se muistuttaa siitä, -
että "kaikki yhdessä vaikuttaa niiden parhaaksi, jotka Jumalaa rakastavat, -
niiden, jotka hänen aivoituksensa mukaan ovat kutsutut". Aamen.
Tämä tässä on beitsa eli kananmuna, ruskea muna.
Joskus muna saatetaan myös paahtaa.
Se symboloi uhria, joka tuotiin Jerusalemin temppeliin päivittäin -
ja aivan erityisesti juhlapyhien aikaan.
Raamatussahan sanotaan, että veressä on elämä.
"... ilman verenvuodatusta ei tapahdu anteeksiantamista."
Niinpä tämä kananmuna muistuttaa meitä elämästä, joka siitä syntyy.
Kysymys on tavallaan elämän vaihtokaupasta: meidän olisi -
kuulunut kuolla, mutta temppeliin tuotiin puolestamme sijaisuhreja.
Uhrikäytäntöähän ei enää ole, mutta tämä muna muistuttaa meitä siitä.
Lisäksi munan pyöreä muoto kuvastaa elämän kiertokulkua.
Olemme nyt maistaneet katkeria yrttejä.
Sen jälkeen olisi yhteisen juhla-aterian vuoro.
Se nautitaan tavallisesti perheen kesken.
Kyse on todella herkullisesta ja suuresta ateriasta.
Tarjolla on muun muassa kanaa, naudanlihaa, matsapyörykkäkeittoa...
Ateria siis syödään puolivälissä pääsiäiskertomusta -
ja kaikessa rauhassa nauttien, koska kyse on tärkeästä juhlasta.
Lopetettuamme aterioinnin lausumme Jumalalle kiitoksen.
Sen teemme siunattuamme ensin kolmannen pikarin.
Kolmatta pikaria kutsutaan "lunastuksen maljaksi" (kos geula).
Järjestys on merkityksellinen: Miksi tämä pikari on nimenomaan kolmas?
Se kuvastaa karitsan veren sivelemistä ovenpieliin.
Verta kuului sivellä oven ylä- ja sivukarmeihin, siis kolmeen suuntaan.
Jumala sanoi, että kun Hän näkee kolmelle taholle sivellyn veren, -
Hän menee kyseisen talon ohi eikä salli "tuhoojan tulla taloon".
Tätä siis kuvastaa kolmas malja.
Myös Uusi testamentti viittaa tähän.
Matteuksen evankeliumi kertoo siitä, -
kun Jeesus oli nauttimassa pääsiäis- ateriaa opetuslastensa kanssa.
Tässä kohdassa mainitaan siitä, kuinka Jeesus otti maljan.
Sitä ennen hän otti kuitenkin matsa-leivän ja siunasi sen.
Huomaamme siis, että juuri ennen kolmatta maljaa, -
joka symboloi pääsiäislammasta, Messias teki jotakin muuta: -
hän otti matsa-leivän, siis keskimmäisen, murretun leivän.
Se liittyy kolmanteen maljaan sekä tähän luuhun.
Tämä luu symboloi israelilaisten Egyptissä paahtamaa lammasta.
Nykyisin emme syö lammasta seder-aterialla, -
koska temppelin puuttumisen vuoksi uhraaminen ei ole mahdollista.
Lammas siis korvataan pääsiäisaterialla jollakin muulla: -
se korvataan keskimmäisellä matsa- leivällä ja kolmannella maljalla.
Matsa symboloi lampaan lihaa ja malja taas lampaan verta.
Aterian jälkeen lapset etsivät tämän leivän ja meidän on lunastettava se.
Rabbit eivät tiedä, mistä tämä perinne on lähtöisin.
Jeesus on historian ensimmäinen ihminen, -
jonka kerrotaan ottaneen leivän, siunanneen ja murtaneen sen.
"Tämä on minun ruumiini, joka teidän edestänne annetaan."
"Tehkää se minun muistokseni." Matsa on happamaton, synnitön.
Se on lävistetty, juovitettu, murskattu, murrettu... Jesaja 53: -
"... hän on haavoitettu meidän rikkomustemme tähden, -
runneltu meidän pahain tekojemme tähden."
"... hänen haavainsa kautta me olemme paratut."
Matsa-leipä kätketään. Samoin Jeesus haudattiin.
Leipä löydetään. Sen nimi afikoman merkitsee "hän tulee takaisin".
Messiaskin on palaava takaisin. Aina kun osallistumme ehtoolliselle, -
julistamme sitä, että Jeesus antoi ruumiinsa meidän puolestamme, -
meidän pelastukseksemme.
Samoin Jeesus otti maljan ja kiitti.
"Baruch ata adonai, eloheinu, melech haolam, -
bore pri hagafen."
"Kiitetty olet sinä, Herra, meidän Jumalamme, -
maailman kuningas, joka olet luonut viinipuun hedelmän."
Jeesus sanoi: "Juokaa tästä kaikki; sillä tämä on minun vereni, liiton veri,
joka monen edestä vuodatetaan syntien anteeksiantamiseksi.
... tästedes minä en juo tätä viinipuun antia, ennenkuin sinä päivänä, -
jona juon sitä uutena teidän kanssanne Isäni valtakunnassa."
Otamme kolmannen, "lunastuksen" maljan.
Mietitään tätä hetki. Verta piti sivellä ovenpieliin, jotta Jumala kulkisi ohi.
Samoin Jeesus antoi henkensä pääsiäiskaritsana.
Meidän on uskossa "siveltävä" Jeesuksen veri elämämme ylle, -
jotta kuolema ohittaisi meidät ja saisimme iankaikkisen elämän.
"Jumalan karitsa, joka ottaa pois maailman synnin!"
Joka kerta, kun nautimme ehtoollista,-
otamme kolmannen maljan Jeesuksen muistoksi.
Kolme on lunastuksen luku. Ristejä oli kolme: Jeesukselle ja kahdelle muulle.
Kolmen tunnin pimeys. Kolme päivää haudassa.
Hän nousi ylös kolmantena päivänä. Veren sively kolmeen ovenpieleen.
Kolme matsa-leipää. Kaikki tämä on osa Jumalan suurta pelastusta; -
Isä, Poika ja Pyhä Henki osallistuvat kaikki pelastukseemme.
Huomasit varmaan tämän ylimääräisen tuolin ja maljan.
Ne ovat profeetta Eliaa varten.
Lapset käyvät ovella katsomassa, näkyykö Eliaa. Näin siksi, -
että Malakian kirja kertoo Elian saapu- van valmistamaan tietä Messiaalle.
Toivomme, että tämä olisi se vuosi, jolloin Messias saapuu, -
ja siksi odotamme Eliaa ovellemme: "Voi kunpa näkisimme Elian tulevan!"
Johannes Kastaja tuli edellä "Eliaan hengessä ja voimassa".
Odotamme myös Ilmestyskirjassa mainittua kahta profeettaa, -
jotka Jumala on luvannut lähettää.
Nyt on neljännen pikarin eli "kiitoksen maljan" vuoro.
Sen myötä ylistämme ja kiitämme Jumalaa kaikesta.
Neljä maljaa ― maanpakolaisuuden neljä ulottuvuutta.
"Jumalani, Jumalani, miksi minut hylkäsit?"
Tarkoitus on päästä takaisin Jumalan yhteyteen.
"Isä, anna heille anteeksi, sillä he eivät tiedä, mitä he tekevät."
Merkitys: sovinnonteko suhteissamme.
Kolmas malja muistuttaa meitä -
tunnetason eheytymisestä ja tarkoituksen löytämisestä.
Neljäs malja muistuttaa meitä kiitoksen antamisen tarpeesta -
sekä maanpakolaisuuden neljännestä eli fyysisestä ulottuvuudesta.
Messias tarjoaa meille hengellistä ja suhteisiin liittyvää eheytymistä, -
samoin fyysistä ja emotionaalista paranemista.
Voisitko nyt lopuksi rukoilla kaikkien näiden mainittujen asioiden puolesta?
Isä, pyydän, että jokainen katsoja voisi kokea henkilökohtaisen pääsiäisen, -
että he voisivat löytää anteeksiannon ja vapauden joka tasolla.
Jeshuan Messiaan nimessä, aamen.
Kiitos paljon, rabbi Jason.
Palatkaa seuraamme taas ensi kerralla, jolloin jatkamme juhlia.
Suomennos: Sirpa Bågman