Vi läser i Bibeln i 3 Mos 23, där vi ser att Gud Adonai, talade till Mose.
Han sade till honom att berätta för israeliterna om Hans högtider.
Guds möteshögtider. Salaam Aleikum.
Vi välkomnar dig till dessa väldigt speciella avsnitt -
om de judiska högtiderna, de bibliska högtiderna, då vi har tid med Gud, -
där vi kan vila i Honom och rabbi Jason kommer att göra oss sällskap -
på resan och hjälpa oss att upptäcka varenda högtids andliga betydelse.
Välkommen. Rabbi Jason, salaam aleikum.
- Aleikum salaam, gott att se dig. - Det ser fantastiskt ut.
- Det är enastående, eller hur? - Ja. Så vilken högtid börjar vi med -
i detta avsnitt? - Det finns tre vårhögtider -
och tre hösthögtider i 3 Mos 23 och vi ska se på den första vårhögtiden -
i 3 Mos 23:4 "Detta är Herrens [Adonais] högtider...
I första månaden, på kvällen den fjortonde dagen i månaden, -
är Herrens påsk. Och på femtonde dagen i samma månad -
är Herrens osyrade bröds högtid. Då ska ni äta osyrat bröd i sju dagar."
I sju dagar ska ni är "matzah" - så detta är "passera" [påsken] -
och den är fylld av sådan rikedom och innebörd för alla. - Jag kan se det.
- Den är inte bara för det judiska folket, den påminner om att vi kom ut -
ur Egypten, friheten och befrielsen Gud gav oss, men den påminner oss -
om något mer, den pekar på Messias. Faktiskt skedde varje stor händelse -
i Jesu Jeshuas liv under en judisk högtid.
- Fantastiskt, det är verkligen intressant.
- Man kan egentligen inte förstå berättelsen om Jesus i evangelierna -
utan att förstå påsken. - Den har judiska rötter.
- Det är trons judiska rötter och grund. Har du någonsin sett den berömda -
bilden av Leonardo da Vinci? - Ja, Jesus och lärjungarna bredvid.
Jag har sett den. - Ja, faktiskt var den sista måltiden den sista påsken.
De firade påskmåltiden. - På samma sätt som judar -
på den tiden gjorde det och fortfarande gör i dag? - Exakt.
Mycket av det vi gör går tillbaka till Mose dagar. - Intressant.
- Så vi har firat detta i tusentals år. Men ser man på da Vincis bild -
ser man att den innehåller några saker som inte stämmer helt.
- Berätta. - Om man ser på bordet vad de åt, vilken sorts bröd åt de?
- Det är normalt bröd som vi kan få från vilken affär som helst.
Fluffiga limpor vitt bröd. Är det något man inte äter -
under det osyrade brödets högtid så är det fluffiga limpor vitt bröd.
Man äter matzah. - Ett särskilt bröd? - Ja, ett särskilt bröd utan surdeg -
och vi ska se mer på det om ett ögonblick. Lägg också märke till -
vad som finns på Hans tallrik som huvudrätt, det ser ut som fisk.
- Ja. - Men judar åt faktiskt lamm, påskalammet, inte fisk -
och vissa kristna äter skinka, vi äter definitivt inte skinka.
Han är Guds lamm, inte "Guds skinka" jag vet inte hur detta kom sig.
Det är en helt annan berättelse för ett annat tillfälle. - Ja.
- Så detta firar vi här ikväll. Du ser att här finns några saker.
För det första läser vi ur den här. En sådan här kallas "haggadah".
Haggadah betyder "att berätta". Jag hade en vän som heter Chris -
som såg mig äta med min familj och läsa ur den här på ett foto.
Han sade: "Jason, jag vill komma till ditt hus på middag".
Jag sade: "Du vet inte ens om min mamma är en bra kock".
Han sade: "En familj som läser ur en meny innan de äter kvällsmat -
deras hus vill jag besöka." Men detta är ingen meny.
Detta är haggadahn som berättar historien om påsken, -
och har ordningen, liturgin, bönerna, allt vi behöver för kvällen.
- Så allt är bestämt, vilket skede, vilken text, vilken sång och allting?
Den är interaktiv så alla har varsin och hela familjen sitter omkring bordet -
där alla deltar i påskmåltiden. - Detta är min första påskmåltid.
Jag har aldrig firat detta och när jag var pastor firade jag nattvarden -
nästan varje söndag utan att knyta den till den aspekt vi talar om nu -
så jag är väldigt ivrig att gå igenom det. - Ja, nattvarden är en -
minipåskmåltid och man förstår det på en ny nivå.
För några år sedan skaffade vi en TV med hög upplösning -
precis innan den amerikanska fotbollsturneringen började.
Jag såg turneringen och tyckte inte att det var så fantastiskt.
Jag insåg inte att det fanns låg-, standard- och högupplösta kanaler.
När jag hittade den högupplösta kanalen, såklart vid turneringens slut -
var bilden mycket tydligare och med fler detaljer.
När man förstår Messias genom de judiska rötterna, -
när man förstår påsken gör det saker levande -
och man ser saker tydligare som man inte sett förut. - Halleluja.
- Du ser också att det finns fyra bägare här. De är en slags tidmätare -
för påskmåltiden. Måltiden börjar med den första bägaren -
och slutar med den fjärde. En tradi- tionell sedermåltid pågår 3-4 timmar -
men vi ska göra det på rekord- tid här ikväll, väldigt kortfattat.
Fyra bägare, betydelsefullt, grundat på 2 Mos 6:6-7 -
där Gud lovar att göra fyra saker för Israel. Han säger: "Jag ska föra er ut -
från Egyptens tvångsarbete och rädda er från deras slaveri, -
och jag ska återlösa er med utsträckt arm...Och jag ska ta er till mitt folk".
De fyra bägarna. Det finns också fyra bokstäver i Guds namn -
JHVH, vilket representerar att hela Gud är involverad i återlösningen.
- Mitt i alltihop. - Ja. Sedan har vi varit i exil fyra gånger i historien.
Babylon, Persien, Grekland, Rom, vi är mitt i den romerska exilen just nu.
Och källan till exilen är Edens lustgård där vi syndade mot Gud.
Exil handlar om avstånd och separation från Gud, -
men inte bara från Gud, den första bägaren påminner oss om -
att vi varit skilda och separerade från Gud, -
den andra att vi var skilda från andra människor, -
vi var skilda från oss själva, från vårt sanna syfte och identitet -
känslomässigt och den fjärde bägaren står för att vi är separerade -
fysiskt från skapelsen, sjukdom, naturkatastrofer och alla dessa saker -
i världen och Messias kom för att upphäva alla dessa exil-aspekter -
så att vi kan förvandlas och återlösas.
Så vi ska börja här med den första bägaren.
Den första bägaren är känd som helgelsens bägare, -
sedermåltidens första steg kallas "kadesh", vi avskiljer denna kväll -
och omger den med en särskild känsla av helighet och överlåtelse -
till Herren. Vi börjar vår sedermåltid på samma sätt som Jesus började -
sin sedermåltid med sina lärjungar.
Han började med att välsigna den första bägaren och vi läser om detta -
i evangelierna. Det står: "Jag har längtat mycket efter att äta den här -
påskmåltiden med er" och nästa gång äter Jag den tillsammans med er -
i Min Faders rike. Så vi ser i Luk 22:14 "...jag inte kommer att -
äta det mer förrän det får sin fullbordan i Guds rike."
Vi börjar vår seder på samma sätt och det började med en sådan här bön: -
Baruch ata Adonai, eloheinu Melech haolam berei peri hagaffen.
Amen. Du kan lyfta den första bägaren.
Traditionellt sett lutar man sig åt vänster på en kudde -
för slavar måste äta stående. Så vi lutar oss för att påminna oss -
om vår frihet för förr i tiden låg man till bords, det fanns inga stolar.
Så minns att vi är fria! - I Jesu namn.
- "Om nu Sonen gör er fria blir ni verkligen fria."
Efter det tar vi av den bittra örten som är känd som "karpas", det är persilja -
och vi tar den och doppar den i det salta vattnet.
Vad tror du att det salta vattnet påminner oss om?
- Det påminner oss om tiden i Egypten, tårarna, slaveriet
och de svåra tiderna som Guds folk måste gå igenom - Det stämmer.
Vårt anletes svett, tårarna, vi säger välsignelsen: -
Baruch ata Adonai, eloheinu Melech haolam berei peri haadamah. Amen.
Det gröna påminner oss om isopen som användes för att stänka blodet -
från påskalammet på husets dörrpost.
Med det fortsätter vi till att göra ett väldigt viktigt steg i sedermåltiden.
Den här kallas för en "matzah tash" det är en "matzah-väska" -
och i denna enda väska finns tre avdelningar.
Och i varje avdelning ligger tre delar matzah.
Vi tar matzahn i mittendelen och bryter det i två olika stora delar.
Vi lägger den tillbaka den mindre biten och tar den större och lindar in den -
i vitt lintyg eller handduk och detta göms undan av husets överhuvud -
och sedan måste barnen hitta det och man måste betala en lösensumma -
för att få tillbaka det - det är det sista man äter vid påskmåltiden.
Rabbinerna frågar sig varför man har tre matzahbitar, -
och varifrån denna tradition kommer. De vet inte varför mittenbiten finns -
men de säger att de tre delarna hän- visar till Abraham, Isak och Jakob -
men varför är det Isak som går sönder? Det finns ingen egentlig logik.
Jag tror att denna tradition kom från Jesu, Jeshuas första efterföljare.
Tre, ändå en. Det är mittendelen som bryts sönder, lindas och läggs undan -
till slutet av måltiden. Så det är en vacker bild av Messias.
Det är två olika stora delar - varför? Det påminner oss om denna värld -
som är relativt kortvarig, den större delen påminner oss -
om den kommande världen och evighetslöftet och himlen.
Det finns också två aspekter av Messias, Han är Messias, Josefs son -
den lidande Messias som led och dog för att återlösa oss -
och Messias, Davids son, som kommer och upprättar riket.
Den första är lammet, den andra är lejonet och vi minns att Han tar -
den större delen på sig själv, lidandet, och vi får den lilla delen i jämförelse.
Det finns mycket mer, men vi får spara det. Men hänsyn till tiden -
tvättar vi inte händerna som överhuvudet gör, det kallas "rachatz".
Det var vid denna tidpunkt som Jeshua, -
istället för att tvätta händerna tvättade lärjungarnas fötter.
- Å, så intressant. - Som ett tecken på ödmjukhet, som ett tecken på -
att Han var en tjänande Kung, ett tecken på att de behövde tvättas -
och renas andligt sett för att gå in i Guds rike. - Amen, halleluja.
- Fantastiskt, eller hur? Kungarnas Kung tvättar fötter.
Vi är kallade att vara tjänare. - Ja, Han kom för att tjäna -
och inte för att bli betjänad. - Det stämmer. Sedan berättar man -
påskberättelsen, att vi var slavar i Egypten -
och minns att de gick dit på Josefs tid, det uppstod en Farao -
som inte mindes Josef. Han var rädd för Israels barn växte så snabbt, -
han trodde att de kunde ansluta till hans fiender -
så han beslöt att förbittra deras liv och förslava dem, men Gud fortsatte -
att välsigna dem, de fortsatte att föröka sig, och Gud vakade över -
en bebis i synnerhet, vid namn Mose. Han räddades av Faraos dotter -
växte upp i Faraos hus. Till sist beslutar han sig för att han måste -
hjälpa sitt folk och till slut reser Gud upp honom till att bli en återlösare.
Han går till Farao och säger den berömda frasen: "Släpp mitt folk!"
"...så att de kan hålla gudstjänst åt mig!", "Shalach et-ami".
Men Farao vill inte släppa dem. Varje gång han vägrar -
drabbar en ny plåga Egypten. Efter den tionde, värsta plågan -
då de förstfödda dör ger han äntligen efter, släpper Israels barn -
och ändrar sig! "Egyptens ekonomi smulas sönder utan billig arbetskraft -
hämta hit dem igen!" Så han hämtar hästar och vagnar och jagar dem -
och Israel verkar hamna i en utsatt situation med havet på ena sidan, -
Faraos framryckande armé på andra sidan. - De fångades däremellan.
- Vad skulle de göra? Men Gud kan skapa en väg där ingen väg syns.
- Halleluja. - Han delade havet och israeliterna gick igenom -
och när Farao förföljde dem stängde Gud vattnet och räddade dem.
Vi berättar påskberättelsen och en del av den är den andra bägaren -
som är befrielsens bägare, eller plågornas bägare -
som påminner om de tio plågorna och innan vi kan dricka denna bägare -
spiller vi tio droppar, för druvjos är en symbol för glädje -
och vi kan inte glädja oss över våra fienders lidande -
ens när det gagnar oss så vi förminskar vår glädje tiofaldigt -
men det är något mer. Har du någonsin undrat -
varför det första mirakel Jeshua gjorde var att förvandla vattnet till vin?
- Nej. - Vad var Moses första mirakel? Han förvandlade vatten till...vad då?
- Till blod. - Just det. Jesus är större än Mose. Han kommer inte med död -
Han kommer för att ge liv, för att vi ska ha det i överflöd.
Han vill inte att vi ska leva i brist. När vi fyller denna bägare -
fyller vi den till bredden, men utifrån Hans överflödande välsignelse -
gav Han överflödande liv och när Han hängde döende på korset -
blev det tre timmars mörker. Varför tre timmar? För det var mörkt i tre dagar.
- Vid tiden då Gud befriade sitt folk?
- Det stämmer, den nionde plågan "chochech", tre dagars mörker -
och vad var den tionde plågan? - De förstföddas död.
- Och det var Guds förstfödde Son Jesus som hängde på det korset -
och dog för dig och mig som påskalammet -
och vi minns det med denna bägare, den stora återlösningen, -
inte bara en liten återlösning utan det Gud har gjort är mirakulöst.
Vi välsignar den andra bägaren, dricker den och fortsätter måltiden.
Sedan tvättar alla sina händer en andra gång, "netilat yadayim" -
för detta är ingen vanlig måltid, det är en helig måltid.
"Netilat" betyder att lyfta upp händerna, vi lyfter bokstavligen -
upp dem och oss själva till Herren och säger: "Herre, ge mig rena händer -
och ett rent hjärta" som förberedelse innan man äter denna betydelsefulla -
heliga, andliga måltid. Vi måste minnas att äta är en andlig handling.
Vi måste välsigna Gud för detta. Sedan fortsätter vi sedermåltiden.
Vid denna tidpunkt ser vi på några olika element som vi har här.
Du ser att vi har ett antal olika saker här, du har smakat av det första...
-Det salta vattnet. - Men det finns tre saker vi måste äta av vid måltiden.
Det är matzah, de bittra örterna och påskalammet.
Så nu ska vi äta lite av de bittra örterna.
Den första bittra örten vi ska äta av heter "marror", kan du säga det?
- Marror. - Ja, och vi ska äta av marror. De är väldigt betydelsefulla -
och är ämnade att påminna oss om det egyptiska slaveriets bitterhet.
Så denna marror är faktiskt gjord av pepparrot.
Det är meningen att man ska äta motsvarande ett halvt ägg -
men jag ska vara snäll. Vi kallar detta "judisk nezeril" -
för det rensar dina bihålor. Det är nyttigt om du är förkyld eller -
har allergier. Vi säger välsignelsen: "Baruch ata Adonai Eloheinu Melech -
haolam asher kidishanu bemitzvotav vtzeevanu al achilaht marror."
- Mm, det är gott. - Den natt då Jesus blev förrådd sade Han -
att den som skulle förråda Honom var "Den som doppade handen i skålen -
tillsammans med mig". Han doppade i marroren, det påminner oss om -
att ett liv skilt från relationen med Gud sannerligen är bittert.
Jesus sade om Judas som skulle förråda Honom -
att det hade varit bättre om han aldrig hade blivit född.
Så sedan kommer vi till att äta nästa bittra ört, vi äter inte bara en gång -
utan vi äter dem två gånger, och innan vi skulle ha ätit de bittra örterna -
skulle vi också ha sagt den traditionella välsignelsen över matzan.
Ett skäl till att vi äter matzan är att den påminner oss om det faktum -
att vi var slavar i Egypten och Gud förde oss ut med mäktig hand -
och med utsträckt arm och Han förde oss ut så snabbt -
att vårt bröd inte hade tid att jäsa för vi gav oss hastigt iväg -
så liksom deras bröd inte hann jäsa och de åt osyrat bröd, -
så äter vi osyrat bröd för att påminna oss om den stora återlösningen -
så detta är återlösningens bröd men det är också lidandets bröd -
då vi minns slaveriet i Egypten så vi äter denna lilla smörgås -
och den är gjord av marror och det som också är känt som charoset.
Charoset ska påminna oss om murbruket som användes -
till att göra tegel kan du säga "charoset" utan att spotta?
- Charoset. - Okej, du fixade det. Så vi ska äta den här lilla smörgåsen.
Ta en tugga, det finns lite sallad också som också anses vara en bitter ört.
Och det är intressant för det smakar faktiskt inte bittert, utan sött.
Så varför smakar det sött? Vi måste förstå att när vi visste -
att vår förlossning var på väg blev till och med slaveriets bitterhet söt.
Det påminner oss om att även mitt bland livets utmaningar -
och svårigheter låter Gud allting samverka till det bästa -
"för dem som älskar Gud, som är kallade efter hans beslut".
Vill du hålla upp den här åt mig? - Ja. - Denna kallas beitzah och är ett ägg.
- Okej. - Och det är ett brunt ägg, ofta är det ett rostat ägg.
Det påminner oss om de speciella offer som offrades i templet -
varje dag, men särskilt under högtiderna, -
för Skriften säger (3 Mos 17:11) "kroppens liv är i blodet" -
och "utan att blod utgjuts ges ingen förlåtelse." (Hebr 9:22)
Så ägget påminner oss - varför ett ägg? För livet kommer från ett ägg.
Så det är denna idé om utväxling av liv. Vi förtjänar att dö, -
men de finns en ersättare för oss när offren offrades i templet.
Inget offras i dag, vi bara minns dem, det är också runt som livets cykel, -
så det ägget är en symbol som påminner oss om den verkligheten.
Så nu har vi smakat och ätit av de bittra örterna och sedan är det dags -
att faktiskt ta del av en festlig måltid tillsammans.
Festmåltiden är något vi äter som familj tillsammans -
och det är en delikat, stor måltid med kyckling, kanske oxbringa, -
matzobollsoppa och en massa annat gott, vi äter det tillsammans.
- Mitt i sedermåltiden? - Ja, man gör ett avbrott och äter, -
festar tillsammans för detta är en högtid med stort firande.
Efter att vi har ätit tackar vi Gud, tackbönen efter maten.
Det gör vi efter välsignelsen över den tredje bägaren efter middagen.
Den tredje bägaren är känd som "kos geulah" försoningens bägare.
Det är betydelsefullt att det är den tredje bägaren. Varför den tredje?
För den påminner oss om att påskalammets blod måste strykas -
över och på båda sidorna om dörrposterna, tre strykningar.
Och Gud sade att när Han såg blodet på tre ställen skulle Han göra -
så att dödsängeln gick förbi dem och döden skulle inte komma till huset.
Det stämmer. Så det är detta vi påminns om.
Men vi läser också om detta i Nya förbundet.
I Matt 26:27 läser vi hur Han efter måltiden "tog en bägare", -
och "Medan de åt tog Jesus ett bröd, tackade Gud" Han gav en välsignelse.
Vi ser att även innan vi gör denna bägare -
fanns det något Messias gjorde precis innan denna tredje bägare -
som påminner oss om påskalammet. Han tog en matzah.
- Den som låg i mitten, som hade brutits sönder.
Den är knuten till den tredje bägaren och även till det vi ser här -
vilket är skenbenet, som påminner oss om lammet som slaktades.
Vi äter inte lamm i dag vid påsken för det finns inget tempel, -
vi kan inte offra offren men det påminner oss om denna verklighet -
och eftersom vi inte äter lamm i dag, vad har vi istället?
Vi ersätter det med denna mellanbit av matzah och den tredje bägaren.
De påminner oss om lammets kropp och detta påminner oss om blodet.
Så efter måltiden måste barnen hitta detta och vi måste köpa tillbaka det -
men rabbinerna vet inte varifrån denna tradition kommer.
Vem är den första person i historien som efter måltiden tog matzahn -
Jesus, välsignade och bröt det "Baruch ata..." detta är Min kropp -
som blir utgiven för er." (Luk 22:19) - "Gör detta för att minnas mig."
- Ja. Tänk på det. Matzahn är osyrad, utan synd, den är genomborrad, -
randig, krossad, bruten. Jesaja 53 "genomborrad för våra brott, -
slagen för våra synder... genom hans sår är vi helade."
Begravd, Jesus begravdes i graven och i slutet kommer Han tillbaka -
och ordet "afikomen" kan betyda: "Han kommer att komma tillbaka".
Messias ska komma tillbaka och varje gång vi deltar i Herrens måltid -
deklarerar vi detta. Hans kropp bröts sönder för dig och mig.
För vår återlösning. - Amen.
"På samma sätt tog han bägaren" och tackade: -
Baruch ata Adonai, eloheinu Melech haolam berei peri hagaffen. Amen.
Välsignad är Du, Herre vår Gud, universums Konung, -
Skaparen av vinträdets frukt. Han sade: ""Drick av den alla.
Detta är mitt blod, förbundsblodet, som blir utgjutet för många -
till syndernas förlåtelse. Jag säger er: Från denna stund ska jag inte dricka -
av vinstockens frukt förrän den dag jag dricker det nytt med er -
i min Fars rike." Vi dricker den tredje bägaren, försoningens bägare.
Låt oss tänka på det ett ögonblick. På samma sätt som blodet måste -
strykas på dörrposterna för att Gud skulle gå förbi -
så dog Jesus som ett påskalamm. Genom tro måste vi stryka Hans blod -
på våra liv så att döden passerar oss och vi tar emot evigt liv.
- Amen, Jesus Kristus. - Helt rätt. Det större Guds lamm -
som tar bort världens synd. Varje gång vi firar nattvard, Herrens måltid -
är det den tredje bägaren vi minns Honom genom.
Tre är återlösningens nummer. Det var tre kors, Han och två andra individer, -
tre timmars mörker, tre dagar i graven, Han uppstod från döden, -
de tre strykningarna blod på dörren, de tre matzahbitarna -
alltsammans är knutet till Gud och den stora återlösningen -
och att Fadern, Sonen och Anden alla är involverade i vår frälsning.
- Amen. Halleluja. - Sedan ser vi att det finns -
en bägare här och en stol. Detta är Elias bägare, och Elias stol.
Barnet öppnar dörren för att se om Elia är utanför. Varför?
För det står att Elia ska komma och förbereda vägen för Messias -
i Malakis bok så vi hoppas att Messias ska komma i år, -
och att Elia ska stå vid vår dörr och bereda vägen.
Så alla måste ha denna förväntan: "Tänk om Elia kanske kommer -
och står där ute?" Johannes Döparen kom i Elias anda och kraft -
som en föregångare som förberedde vägen. Gud ska sända två profeter -
står det i Upp, som gör tecken som han, så vi väntar på deras ankomst.
Sedan kommer vi till den fjärde bägaren, tacksägelsens och -
acceptansens bägare, vad kan vi göra förutom att prisa och tacka Honom -
för minns de fyra bägarna, de fyra aspekterna av exil och återlösning.
"Min Gud, min Gud, varför har du övergett mig?" (Matt 27:46)
Att omintetgöra andlig exil, att dra oss nära Gud.
"Far, förlåt dem, för de vet inte vad de gör." (Luk 23:34)
Att ge återlösning och försoning i våra relationer.
Den tredje bägaren påminner oss också om att finna vårt syfte -
och helas känslomässigt och den fjärde bägaren påminner oss om -
att tacka men också om exilens fjärde aspekt som är fysisk.
Så nu, genom Messias finns ett andligt, relationellt, -
inre känslomässigt och fysiskt helande tillgängligt för oss.
Det överflödande livet, transformation och förvandling i Jesu namn.
- Vill du avsluta med bön utifrån dessa aspekter vad Gud vill göra i våra liv?
Fader, jag ber just nu att alla som tittar ska uppleva en personlig påsk.
Att de ska finna förlåtelse och frihet, fysiskt, andligt, känslomässigt -
och relationellt i Jeshua Jesus, vår Messias namn, amen.
- Amen. Tack så mycket, rabbi Jason. - Shalom.
- Var med oss nästa gång när vi ska gå igenom resten av högtiderna.
Gud välsigne dig.
Översättning: Åsa Eriksson Himlen TV7