SALAAM ALEIKUM
Rauha teille kaikille.
Rakkaat katsojat, tervetuloa uuden Salaam Aleikum -jakson pariin.
Kanssamme on tuttuun tapaan rabbi Jason.
Hän on ollut kanssamme tekemässä tätä sarjaa, kuten tälläkin kertaa.
Aloitetaanpa sitten.
Rabbi Jason, toivotan sinut jälleen tervetulleeksi Jeshuan nimessä.
Hienoa olla täällä kanssasi.
Kiitos, että tulit tänne jälleen keskustelemaan -
ja jakamaan ajatuksia siitä, mitä Herra on tehnyt elämässämme.
Viime kerralla puhuimme muun muassa anteeksiantamuksesta.
Keskustelimme myös siitä, miten jotkut kokevat -
Jumalan Vanhassa testamentissa sotaisaksi Jumalaksi.
Laitoimme tämän asian oikeaan perspektiiviin.
Totesimme, että Vanha ja Uusi testa- mentti puhuvat samasta Jumalasta -
ja että Vanhan testamentin sodat eivät koske meitä tänä päivänä.
Minua taas liikutti kovasti omakohtainen tarinasi Zechariahista.
5. Mooseksen kirjassa on eräs vai- kuttava kohta, jossa Mooses sanoo: -
"Minä olen pannut teidän valittavaksenne elämän ja kuoleman.
Valitkaa siis elämä, että te ja teidän jälkeläisenne saisitte elää."
Jokaisen meistä on tehtävä tämä valinta.
Meidän on valittava elämä.
Jumala ei milloinkaan haluaisi meidän valitsevan kuolemaa.
Hänen tahtonsa on, että valitsemme elämän ja siunauksen, ei kirousta.
Hän ei halua meidän kiroavan tai jou- tuvan kirotuksi, vaan olevan siunaus.
Meidän on valittava näiden kahden ― siunauksen ja kirouksen ― välillä.
Sinä päätit aikoinaan kirota ystäväsi, -
mutta lopulta valitsit elämän ja siunauksen.
Tarkoitat siis, että se Jumala, joka antoi meille valinnan mahdollisuuden,-
ei koskaan käskisi vihata ja tappaa muita ihmisiä.
Ei todellakaan. Jumala on elämän Jumala.
Hän haluaa meidän valitsevan siunauksen.
Jumala tahtoo aina siunata, ei kirota. Ei Häntä kuvata "vihan Jumalaksi".
Hän on rakkauden Jumala. Hänen perusolemuksensa on rakkaus.
Mutta jokaisella meillä on vastuu valita joko siunaus tai kirous.
Sitä paitsi tuo valinta ei vaikuta ainoastaan meihin, -
vaan lapsiimme ja joskus jopa lastenlapsiimme.
Meidän on luotava elämän ja siunauksen kulttuuria.
Minua huolestuttaa, -
että tämä aikakausi tuntuu pikem- minkin edistävän kuoleman kulttuuria.
Se on täysin Jumalan mielen ja Raamatun vastaista.
Minähän itse asiassa kasvoin tällaisessa sotaisassa kulttuurissa.
Maassamme käytiin sotaa, jossa sai surmansa yli 2,5 miljoonaa ihmistä.
Jo lapsuudesta lähtien meitä opetettiin vihaamaan tiettyjä ihmisryhmiä.
Heidät oli myös lupa tappaa.
Jumala haluaa tulla ylistetyksi elämäl- lä. Meidän ei tule ylistää kuolemaa.
Tosiasia on, että aivan kuten on olemassa Jumala, -
on myös Saatana, petkuttaja, paholainen.
Jeshua Messias sanoo hyvin selvästi: -
"Minä olen tullut, että heillä olisi elämä ja olisi yltäkylläisyys."
Mutta "varas ei tule muuta kuin varas- tamaan ja tappamaan ja tuhoamaan".
Jumala luo elämää; Saatana sen sijaan levittää kuolemaa ja kirousta.
Kysymys kuuluu: kumpaa haluamme jäljitellä?
Jumalan teitä kulkiessamme vael- lamme elämän ja rakkauden polulla.
Mutta kuolema, tuho, ryöstäminen ― nämä asiat merkitsevät sitä, -
ettemme ole Jeesuksen ja todellisen Jumalan opetuslapsia, -
vaan olemme vihollisen lapsia. - Voin siis olla varma siitä, -
että jos mieleeni tulee murhanhimoisia ajatuksia, ne eivät ole Jumalasta.
Ne eivät missään tapauksessa ole Jumalasta.
Esimerkiksi Jeremian kirjassa sano- taan: "Sillä minä tunnen ajatukseni, -
jotka minulla on teitä kohtaan, sanoo Herra: rauhan eikä turmion ajatukset; -
minä annan teille tulevaisuuden ja toivon."
Jumalan sydäntä kuvastaa se, että Hän haluaa aina -
meidän tulevaisuutemme olevan menneisyyttä parempi.
Jumala ei halua riistää tulevaisuutta keneltäkään.
Puhut nyt siis hyväksynnän kulttuurista; siitä, että meidän tulisi-
opettaa lapsiamme hyväksymään toiset ihmiset ja elämään rauhassa.
Mutta miten tällaista kulttuuria voisi edistää?
Usko ja Raamatun lukeminen ovat tärkeitä asioita.
Meidän elämämme tulee rakentua -
Jumalan Raamatussa asettamalle mallille -
ja ennen kaikkea Jeesuksen antamalle esimerkille, -
sillä Hänessä ruumiillistui Jumalan mielen mukainen elämä.
Mitä sanoisit sellaiselle isälle, -
joka opettaa lapsiaan vihaamaan ja tappamaan muita ihmisiä?
On todettava, että sellainen aiheuttaa pahaa jälkeä.
Yksikään lapsi ei syntyessään vihaa muita ihmisiä.
Kun laitetaan kaksi lasta samaan huoneeseen, -
he tavallisesti haluavat tehdä tuttavuutta ja alkavat leikkiä yhdessä.
Meille on luontaista, -
että haluamme tutustua toisiimme ja muodostamme suhteita.
Lapset eivät synny vihaamaan; viha opitaan.
Jos opetamme lapsiamme vihaamaan, -
aiheutamme heille vahinkoa. Rajoitamme heidän elämäänsä.
Se vaikuttaa kaikkeen heidän elä- mässään ja heidän omiin lapsiinsakin.
Vihakasvatuksesta ei seuraa pitkällä aikavälillä mitään hyvää.
Ihmisillä on toisinaan tapana oikeuttaa väkivaltaisuutensa sanomalla -
esimerkiksi, että "minä vain reagoin siihen, mitä sinä ensin teit minulle".
Kysyisin sinulta juutalaisena nyt henkilökohtaisen kysymyksen.
Sinua edeltävät juutalaissukupolvet joutuivat kärsimään valtavasti -
natsien käsissä holokaustin aikana.
Miksi emme kuule sellaisia nykyhistorian tarinoita, -
että juutalaiset olisivat pommittaneet saksalaisia kostoksi?
Kuten luimme juuri Raamatusta, -
juutalainen kansa on toistuvasti valinnut elämän.
Emmekä ole valinneet elämää vain itsellemme ja lapsillemme, -
vaan annamme arvon jokaisen ihmisen elämälle. Kuten sanotaan: -
"Se, joka pelastaa yhden elämän, pelastaa koko maailman."
Jokainen yksilö on kuin pienoismaailma.
Niinpä yhden ihmisen tappaminen tuhoaa tavallaan koko maailman.
Tämän vuoksi valitsemme rakkauden ja anteeksiantamisen.
Mielenkiintoista kyllä, tämä jae löytyy myös Koraanista.
Mutta mikä tämän jakeen tausta on Heprealaisessa Raamatussa?
"Se, joka tappaa yhden ihmisen, tuhoaa koko ihmiskunnan."
Miksi Jumalalle yksi ihmissielu on niin rakas?
Kuten jo aikaisemminkin olemme puhuneet, -
ihminen on tehty Jumalan kuvaksi. Se tarkoittaa, että heijastamme Jumalaa.
Niinpä toisen ihminen haavoittaminen sanallisesti, fyysisesti tai henkisesti-
on yksi suurimpia mahdollisia loukkauksia Jumalaa vastaan.
Se on yksinkertaisesti väärin.
Annan esimerkin eräästä merkittävästä synnistä, -
jonka vuoksi juutalaiset joutuivat aikoinaan vankeuteen.
Juutalaisethan palvelivat Jumalaa temppelissä -
Jerusalemissa sillä samalla paikalla, jossa nykyään sijaitsee Kalliomoskeija.
Sanotaan, että perusteeton viha, sinat chinam, -
eli se, että juutalaiset vihasivat toisiaan ilman syytä, -
aiheutti Jumalan tuomion ja juutalaisten maastakarkotuksen.
Me olemme joutuneet oppimaan, -
että viha ― omaan ryhmään tai muihin kohdistuva ― johtaa tuomioon.
Vihasta seuraa kirous, ei siunaus.
Juuri tämän vuoksi pyydän katselijoitamme -
valitsemaan elämän, ei kuolemaa, ja valitsemaan siunauksen, ei kirousta.
Varjelkoon nämä sanat sydämesi ja mielesi -
niin perheesi parissa kuin kaikkialla, missä toimit ja liikut.
Valitse kuoleman sijasta elämä ja kirouksen sijasta siunaus.
Nyt kysyisin sinulta toisen kysymyksen Raamatusta.
Monet muslimit uskovat, niin minäkin aikoinaan, että Raamattu on turmeltu;-
että juutalaiset muuttivat Raamattua.
En nyt pyydä selitystä käsikirjoi- tuksista; niitähän on tutkittu paljon.
Mutta haluaisin tietää, mihin sinä Jeshuan seuraajana perustat -
varmuutesi siitä, ettei Raamattua ole turmeltu historian saatossa?
Hieno kysymys. Tähän liittyy monia seikkoja.
Voimme palata aivan perusteisiin. 2. kirje Timoteukselle 3:16 sanoo, -
että jokainen kirjoitus on syntynyt Jumalan Hengen vaikutuksesta.
Raamatussa puhutaan ainoastaan kahdesta asiasta, -
jotka sisältävät Jumalan Hengen.
Ensimmäinen on se, kun Jumala puhalsi elämän ihmisen sieluun -
ja ihmisestä tuli siten elävä olento. Toinen asia on se, -
että Jumala puhalsi elämän myös Kirjoituksiinsa.
Raamattu syntyi Jumalan Hengen inspiroimana.
Raamattu on Jumalan sanaa, -
joka pysyy ikuisesti juuri siksi, että siinä on Jumalan Henki.
Samalla tavalla myös ihmisen sielu on ikuinen -
ja päätyy joskus taivaaseen ― tai sitten ei.
Molemmat, Jumalan Sana ja ihmisen sielu, ovat ikuisia ja hyvin arvokkaita-
nimenomaan siksi, että niissä on Jumalan Henki.
Molemmissa on elävä sielu, nefesh. Jumala on luvannut varjella sanaansa.
Jeesus toteaa (Matteus 5): "Kunnes taivas ja maa katoavat, -
ei laista katoa pieninkään kirjain ― jod ―, ei ainoakaan piirto, -
ennenkuin kaikki on tapahtunut."
Jod-kirjaimella, joka on siis heprean pienin kirjain, -
Jeesus tarkoittaa, että Jumalan Sanasta ei katoa yhtään mitään.
Edes pieninkään piste ei katoa Kirjoituksista. Jumala huolehtii siitä.
Se, että Jumala valvoo Sanaansa, ilmentää hengellistä ulottuvuutta.
Lisäksi on myös fyysinen ulottuvuus: juutalaisuudessa elävä rikas perinne.
Ne toorakääröt, joita juutalaiset lukevat nykyisin synagogissa, -
ovat edelleen kirjurien käsin kirjoit- tamia. Kirjuri on hepreaksi sofer.
- Mitä se tarkoittaa?
Sofer tulee sanasta safar, joka tarkoittaa 'laskea'.
Kirjurit ovat kautta historian -
paneutuneet työhönsä äärimmäisen huolellisesti, -
koska he uskovat jokaisen kirjaimen ja sanan tulleen Jumalalta.
Kopioidessaan Tooraa ja koko Heprealaista Raamattua -
he laskivat tarkkaan jokaisen kirjaimen ja jokaisen sanan varmistaakseen, -
että uusi jäljennös -
vastasi täydellisesti alkuperäistä.
Mistä se johtui? Miksi he huolehtivat niin tarkasti, ettei mikään muutu?
Se johtui valtavasta kunnioituksesta: -
siitä, että kyse ei ole ihmisten sanoista, vaan Jumalan Sanasta.
Jumala sanoo, että Hänen Sanaansa ei voi lisätä eikä siitä voi ottaa pois.
Jumala on ilmoittanut, että se, -
joka lisää tai ottaa jotakin pois Hänen Sanastaan, joutuu kirotuksi.
Kysymys on siis Jumalan käskystä, jonka rikkomisella on seurauksensa.
Kun olin muslimi, minulla oli mielikuva Kirjoituksia tutkivasta rabbista, -
joka pyyhkii kaikki hänelle epämieluisat kohdat pois tekstistä.
Ei pidä lainkaan paikkaansa.
Piti sisällöstä tai ei, Jumalan ilmoitukselle on oltava uskollinen.
Jumalan Sanan säilymiseen on suhtauduttu niin suurella huolella, -
että jos toorakääröstä puuttuu yksikin kirjain, -
sitä ei saa käyttää ennen kuin asia on korjattu.
Ja kun toorakäärö alkaa olla liian vanha käytettäväksi, se haudataan.
Tämä kaikki heijastaa huolta siitä, että jos yksikin kirjain muuttuu, -
se voi muuttaa samalla koko tekstinosan merkitystä.
Sen vuoksi kirjurit ovat niin huolellisia ja tarkkoja.
Kyse on siis Jumalan pelosta ja Hänen Sanansa varjelemisesta.
Opettelevatko juutalaiset Raamattua ulkoa? Opetetaanko sitä lapsille?
Monet kristitythän eivät opettele Jumalan Sanaa ulkoa lainkaan.
Kirjoituksia todella opetellaan paljonkin ulkoa, -
jotta niitä voidaan sitten mietiskellä syvällisemmin.
Monet juutalaiset kirjurit ja rabbit -
ovat opetelleet ulkoa isoja osia Mooseksen kirjoista ja Psalmeista.
Juutalaisuuden parissa ollaan hyvin sitoutuneita Jumalan Sanaan -
ja sen välittämiseen jälkipolville. Tämä liittyy äskeiseen aiheeseemme:-
Miksi valitsemme kiroamisen sijasta siunata ihmisiä?
Elämän valitseminen tarkoittaa myös rakkauden valitsemista.
"Rakasta Herraa, sinun Jumalaasi, -
kaikesta sydämestäsi ja kaikesta sielustasi ja kaikesta voimastasi."
"Rakasta lähimmäistäsi niinkuin itseäsi."
Nämä kaksi suurinta käskyä ― rakasta Jumalaa ja lähimmäistä ―
ovat Raamatun ydin.
Siksi valitsemme vihan sijasta siunata toisia, vaikka he kiroaisivatkin meitä.
Tämä on yksi tärkeimpiä Raamatun kohtia, -
koska se alkaa Shma Israel -, Kuule Israel -rukouksella.
"Kuule Israel! Herra, meidän Jumalamme, Herra on yksi."
"Ja Rakasta Herraa, sinun Jumalaasi, kaikesta sydämestäsi."
Tätä rakkautta ilmennetään opetta- malla näitä asioita omille lapsille.
Jokaisella sukupolvella on siis velvollisuus opettaa lapsille -
Jumalan Sanaa, Tooraa, siinä muodossa kuin sitä on itselle opetettu.
Se on siis Jumalan käsky.
Mooseksen uskotaan kirjoittaneen ennen kuolemaansa -
13 Toora-kopiota. Yhden jokaiselle heimolle.
Jokainen heimo sai oman Tooransa. Yhtä Tooraa säilytettiin liitonarkussa.
Näin varmistettiin Mooseksen saaman alkuperäisen Tooran säilyminen.
Siihen voitiin verrata kaikkia myöhempiä jäljennöksiä.
Luetko itse Raamattua omien lastesi kanssa? - Kyllä.
Raamatussa sanotaan: "Muuttukaa mielenne uudistuksen kautta."
Yksi tapa uudistaa ja muuttaa mieltämme on se, -
että Jumalan Sana asuu ja vaikuttaa meissä. Kuten Daavid kirjoitti: -
"Kätken sinun sanasi sydämeeni, etten tekisi syntiä sinua vastaan."
Jumalan sanat ja viisaus uudistavat ja muuttavat meitä.
On toinenkin seikka, josta haluan lukea teille nyt.
Tuo kohta on Joosuan kirjasta. Joosua oli Mooseksen tärkeä palvelija.
Tässä sanotaan: "Ole luja ja rohkea.
Älköön tämä lain kirja sinun suustasi poistuko, -
vaan tutkiskele sitä päivät ja yöt, että tarkoin noudattaisit kaikkea, -
mitä siihen on kirjoitettu", -
― ei voi noudattaa, jos ei tiedä, mitä Kirjoituksissa lukee ―
"sillä silloin sinä onnistut teilläsi ja silloin sinä menestyt."
- Psalmeissahan on myös syvällistä pohdintaa.
Juutalainen kansa siis todella tunsi Jumalan Sanan, -
ja niinpä syytös siitä, että juutalaiset olisivat muuttaneet Raamattua, -
on täysin väärä.
Luit meille äsken Joosuan kirjasta. Ihmiset joskus kysyvät, -
että jos Raamattu on Jumalasta, niin miksi siellä on ihmisten nimiä, -
kuten Joosua, Hesekiel, Johannes, Matteus...
Kuinka voin uskoa, että kyse on Jumalan Sanasta, -
kun kuitenkin ihmiset siellä näyttävät puhuvan?
On ensinnäkin ymmärrettävä, -
että alkuperäisissä käsikirjoituksissa kirjoilla ei ollut nimiä.
Nimet lisättiin vasta myöhemmässä vaiheessa.
Niillä pyrittiin luomaan teksteille järjestys ja rakenne.
Englanninkielisen Raamatun kirjojen nimet eivät monesti edes vastaa -
hepreankielisen Raamatun kirjojen nimiä.
Raamatun kirjojen nimet helpottavat siis normaalikäyttöä.
Alunperin Raamatun kirjat olivat eril- lisiä kirjakääröjä, eivät yksi kirja.
Raamatun kirjat syntyivät aikana, jolloin kirjamuotoa ei vielä tunnettu.
Tämä kuvasti siis historiallista kehitystä.
Toinen näkökulma liittyy siihen, miten Jumala kommunikoi Sanansa meille: -
Hän teki sen yhteistyössä ihmisen kanssa.
Jotkut uskovat, että Jumala saneli Raamatun, -
ja kirjoittajat vain kirjoittivat kaiken Jumalalta kuulemansa.
Tämä ei mielestäni ole kuitenkaan oikea, raamatullinen näkemys.
Jumala sen sijaan teki yhteistyötä ihmisten kanssa; -
Hän käytti yksilöiden persoonallisuutta ja lahjoja Kirjoitusten luomiseksi.
Aivan kuten Jeesus oli sataprosenttisesti Jumala ja ihminen, -
niin myös Kirjoitusten luomisessa Jumala käytti ihmistä.
Tämä siis tarkoittaa, -
että Jumala oli tekemisissä aivan tavallisten ihmisten kanssa.
Islamin parissa uskotaan, että Allah kirjoitti koko Koraanin, -
ja enkeli myöhemmin taas inspiroi Muhammedin ja muut seuraajat.
Syntyikö Raamattu samaan tapaan?
Ei syntynyt, vaikka jotain samankaltaisuutta voi ollakin.
Jumala esimerkiksi kosketti ihmisiä ja puhui näille.
Hänen Henkensä opasti ihmisiä Kirjoitusten luomisessa.
Jumala käytti yksilöihmisten persoonallisuutta, kykyjä ja tietoa.
Jumala myös huolehti kertomusten yksityiskohtien paikkansapitävyydestä.
Hämmästyttävä tosiasia on, että historioitsijat ja arkeologit -
eivät ole milloinkaan löytäneet mitään, mikä kiistäisi Kirjoitusten tarkkuuden.
Myöhemmät löydöt ovat päinvastoin -
vain vahvistaneet Raamatun kertomuksia.
Daavidin historiallinen olemassaolo kyseenalaistettiin yhdessä vaiheessa.
Nyt on löydetty Daavidiin liittyvää arkeologista todistusaineistoa.
Koraani syntyi vuosina 610―632 saatujen ilmestysten pohjalta.
Kyse oli siis yhdestä ihmisestä yhtenä tiettynä aikana yhdessä kulttuurissa.
Päteekö tämä Raamattuunkin? - Ei; Raamattu syntyi pitkällä aikavälillä.
Mooseksen kirjojen ja Ilmestyskirjan välinen aika on erittäin pitkä.
Raamattua kirjoittivat eri ihmiset erilaisine luonteineen.
He asuivat eri kaupungeissa, joskin samalla maantieteellisellä alueella -
Luvatussa maassa Lähi-idässä.
Tämä kuvastaa samalla myös Raamattuun liittyvää ihmettä: -
Vaikka kirjoittajat elivät eri aikakausina, -
heidän kirjoituksensa eivät silti ole ristiriidassa keskenään.
Onko sinusta vakava syytös, jos joku sanoo, -
että Jumala ei kyennyt huolehtimaan Sanansa muuttumattomuudesta?
Jos Jumala pystyy luomaan taivaan ja maan, Hän aivan varmasti kykenee -
pitämään huolta myös Sanansa tarkkuudesta ja säilyvyydestä.
On kaksi näkökohtaa.
Tiedämme ensinnäkin, että Raamatun tarkkuus on todistettu tieteellisesti.
Kuolleenmeren Qumranin luolista on löytynyt yli 100 000 tekstikatkelmaa.
Ne on kirjoitettu 200 vuoden säteellä siitä, kun Raamattu oli valmistunut.
Nämä tekstit osoittavat sen, että nykyiset Raamatun kirjoitukset -
ovat aivan samoja, joita luettiin jo ennen Jeesuksen syntymääkin.
Mitään sellaisia merkittäviä risti- riitoja tai virheitä ei ole löytynyt, -
jotka muuttaisivat Raamatun sisällöllisiä merkityksiä.
Raamatun tarkkuus on vahvistettu paremmin kuin minkään muun kirjan.
Se kestää kaiken kritiikin ja tarkastelun.
Mitä sanoisit sellaisille ihmisille, jotka eivät ole koskaan nähneet -
Raamattua, mutta pitävät silti sitä turmeltuna ja epäluotettavana kirjana?
Heidän on luettava Raamattua itse -
ja tutustuttava näihin asioihin itsenäisesti.
Jos päättää suhtautua asiaan avoimin mielin -
ja haluaa vakavasti tutustua todistusaineistoon, -
tulee varmasti huomaamaan Raama- tun tarkkuuden ja uskollisuuden.
Ja huomaa myös, että Raamattu puhuu henkeä uudistavalla tavalla.
Todistaako Raamatun totuudesta myös se, että se voi muuttaa elämän?
Kyllä, todellakin.
Mikään ei ole muuttanut maailmaa niin paljon kuin Raamattu.
Raamatun voi sanoa olevan lähes koko sivilisaation perusta.
Se on muuttanut monien ihmisten elämän aina uusissa sukupolvissa.
Se on myös maailman myydyin kirja. Jumalan Sanassa on valtava voima.
Puhuimme aiemmin Eedenin puutarhan tapahtumista.
Ongelmahan oli tuolloin se, että nainen epäili Jumalan Sanaa.
Käärme kysyi naiselta: "Onko Jumala todellakin sanonut...?"
Kiitos paljon, veljeni, tästä yhteisestä ajasta.
Haluan lopuksi rohkaista sinua: -
Lue Jumalan Sanaa, äläkä epäile sitä kuten Adam ja Eeva tekivät.
Saatana kyselee meiltä jatkuvasti: "Sanoiko Jumala todella niin?"
Jos uskot Raamatun turmeltuneisuu- teen, yritä vastata näihin kysymyksiin:-
Kuka turmeli Raamatun? Milloin?
Mitä tarkasti ottaen muutettiin? Ja missä on alkuperäisteksti?
Pyydän sinua muodostamaan oman käsityksesi näistä asioista.
Aloita lukemalla Jumalan Sanaa.
Se muutti niin minun kuin rakkaan veljemme rabbi Jasoninkin elämän.
Suomennos: Sirpa Bågman