SALAAM ALEIKUM Frid vare med er
Frid vare med er.
Kära tittare, välkommen till detta första program i programserien.
Detta program har ett enkelt namn: "Frid vare med er".
Det är en hälsning från Gud till profeter, från änglar till profeter -
och från profeterna till Guds folk.
Det är också vår hälsning till er: -
Frid vare med dig - frid i ditt hjärta och frid bland oss.
Fridens furste är med oss.
Han flyttade in i våra liv och gav oss ett nytt hopp.
I dessa program är vår gäst en mycket viktig person, rabbin.
Ja, en rabbin som följer Jeshua Messias.
Jesus förvandlade hans liv och gav ett nytt hopp.
Jesus försonade sig med honom, sitt eget folk och också med oss.
Jag är glad att jag kan göra dessa program med honom.
Vi visar programmen på engelska och översätter dem till arabiska, -
så att alla förstår. Låt oss fortsätta på engelska.
Det är ett nöje att välkomna dig till detta program, rabbi Jason.
Shalom och tack, det är gott att vara här med dig.
Tack, det är en stor ära för mig att välkomna dig till detta program.
Tack. Jag är så glad och ser fram mot vår tid tillsammans.
Jag växte upp i ett land där jag aldrig träffade några judar.
Eftersom jag inte mötte några lärde jag mig också att hata dem -
och ogilla dem, så detta program är väldigt speciellt även för mig -
att få sitta här med dig och tala med dig om vad Jesus har gjort i ditt liv.
Gud är god och Messias är fantastisk. Härligt att få göra denna resa med dig.
Jag skulle vilja gå igenom ditt liv nu och se en glimt av vad Gud gjorde -
i ditt liv och hur Han har förändrat ditt liv.
Många i Mellanöstern har inte haft chansen att möta judar, -
tala med dem och se vad Gud har gjort i deras liv. Din historia är unik.
Därför är jag väldigt glad över att du är här.
Det ska bli intressant att få dela våra berättelser med varandra.
Låt oss börja då. Jag vill gärna höra om din bakgrund.
Vi vet ditt namn, att du är en rabbin och följer Kristus.
Berätta om din familj, var du föddes, vad du har gjort och så vidare.
Jag växte upp i New Jersey i USA. Jag föddes i en judisk familj -
och hade förlorat större delen av min släkt i Förintelsen.
Så att vara judisk betydde väldigt mycket för oss.
Jag gick i en judisk skola som barn.
- Så din familj bodde i Europa och under Förintelsen måste de fly.
Min mormor var från Österrike och min farfar från Prag i Tjeckoslovakien.
När nazisterna kom till makten var de tvungna att fly för sina liv.
Min mormor lyckades komma till London och lyckades få visum där.
Hon måste besluta vem hon skulle rädda först: -
sin mor och far, sin bror, hans fru och deras nyfödda bebis.
- De kom undan, men många släktingar dog förmodligen?
Det är en fantastisk historia hur hon å ena sidan ordnade sin brors visum -
och de flydde över alperna med barnet fastknutet på ryggen.
Gud vakade mirakulöst över dem.
Men mina mor-och farföräldrars föräldrar mördades av nazisterna.
Du läste inte bara detta i en bok - någon berättade för dig -
så det är berättelsen om din egen familj.
Många människor i mitt område har svårt att acceptera det faktum -
att så många dog i Tyskland under andra världskriget.
Vad skulle du säga till dem som förnekar detta?
Min mor och mina morföräldrar växte upp nästan helt utan familj -
och jag kände många judar som har en liknande bakgrund.
Det gör ont i hjärtat att någon skulle förneka detta -
för förstår vi inte tragedin som hände - då kan det hända andra.
Och det händer med andra i världen. Så kan vi inte lära av det som hände -
förlorar vi något viktigt så att samma sak kan hända mot andra.
Du talar säkert mycket i din familj om ditt folkets historia? - Ja.
Hur har allt detta påverkat dig? Började du hata människor?
Vad betyder denna historia för dig personligen?
Jag lärde mig inte att hata, tvärtom. Jag lärde mig hemma, i synagogan -
och i skolan att varje individ är skapad till Guds avbild, b'selelem Elohim -
och att därför är varje person oerhört värdefull.
Och skadar man någon annan person, vanärar man också Gud.
Man begår en "Chillul Hashem", man vanhelgar Guds namn, -
eftersom människor är skapade till Hans avbild. Det gav oss en respekt -
att inte förakta någon annan, eftersom det vanhelgar Gud.
- Ja, men det är fortfarande en del av din historia.
- Absolut. Jag tror att detta har gjort mig känslig för andras lidande -
och världens fasor. Det har gett mig djupare kärlek och sympati för andra.
Därför är jag så inspirerad av att vara här med dig i dag -
för ser man på världen så finns det många konflikter.
I centrum av dem är konflikten mellan judar och araber -
Israel och arabvärlden och jag tror att Gud vill att vi ska älska varandra -
och speciellt i Messias. Detta är mycket fint och viktigt.
Jag skulle aldrig önska att någon mötte det hat min familj har fått utstå.
Tyvärr ser vi vad många flyktingar i Mellanöstern måste gå igenom.
Utifrån denna berättelse förstår vi att våra livserfarenheter -
antingen kan göra oss bättre eller bittra. Men vår Gudsrelation -
kan få oss att möta människor och tala med dem.
Detta hoppas vi lära oss av denna berättelse.
Jason, jag är verkligen nyfiken på att få veta mer om ditt personliga liv.
Du nämnde att du gick i en judisk skola. Vad gjorde du där?
Vi studerade toran mycket och lärde oss de fem Moseböckerna.
Vi lärde oss judiska böner, Bibelns historia -
och det judiska folkets historia. Jag studerade också sekulära skolämnen -
i en vanlig skola - så en kombination av allmän och religiös utbildning.
Mycket av det var för att förbereda oss för vår framtida "bar mitsva".
- Vad är det för något - Bar mitsva? - Det betyder bokstavligen -
"bar" är arameiska för "son". "mitsva" betyder "budord".
Så det betyder "budordens son". - Vad menar du med budord?
- Det betyder budorden som Mose talade om i Skriften, -
att när ett judiskt barn blir vuxen vid tretton års ålder -
blir de skyldiga att be, och ansvariga inför Gud för sina handlingar -
och försöka leva ett liv som hedrar historien, arvet och traditionerna -
som har förmedlats till oss genom generationerna -
och som finns i Toran och alla de andra hebreiska Skrifterna.
- Så du menar att "budordens son" blir en del av ditt liv?
- Ja, det handlar inte längre bara om vad ens fäder gjorde -
utan om att leva ut detta, bli vuxen och en ansvarig bidragande medlem -
av den judiska gemenskapen och synagogan.
Detta visar sig på ett antal olika sätt. En av en bar mitsvas huvudpunkter -
är att när man blir tretton räknas man in i "minjan" som måste bestå av tio -
män för att be de dagliga bönerna och kan läsa offentligt från toran -
i torarullen flera dagar i veckan. Så på sabbaten, lördag morgon -
eller eftermiddag kan man stiga upp i församlingen och leda bönerna -
och läsa ur en av den veckovisa läsningen av Skriften på hebreiska -
från torarullen, som Jeshua skulle ha gjort då Han gick i synagogan -
då Han öppnade torarullen och läste inför folket.
I dag läser vi fortfarande ur samma sorts rullar som Han läste ur -
på samma sätt som Han gjorde, fast tusentals år senare.
Var det kul att gå i hebreisk skola? - Delar av det var kul.
Men det var helt klart mycket jobb. - Mycket att memorera?
- Ja, mycket memorerande av olika saker.
Man måste memorera tora-avsnitten på hebreiska -
för det finns inga vokaler i de hebreiska torarullarna -
så det finns en särskild melodi "nusach" som man sjunger den till -
så man lär sig om halacha, olika aspekter av judisk lag -
och mitzvaot, budorden. - När jag var liten, åtta år -
fick jag också gå i koranskola.
Från morgon till kväll reciterade vi den ena versen efter den andra.
Påminner det? - I traditionella judiska jeshivaot -
är det väldigt liknande. Det är delvis memorerande, delvis mycket dialog -
med frågor, svar och diskussioner. - Så ni studerade verkligen Ordet -
och förstod det? Inte bara memorerade det rabblande?
Ja, det var målet. - När det slutade - hur firades det då?
Det slutar vid tretton års ålder då man har sin bar mitsva.
Man går fram offentligt inför hela församlingen, -
man läser och leder bönerna och på kvällen har man oftast en stor fest -
och bjuder in alla sina vänner och familjen. Det är väldigt speciellt.
- Så du var en religiös person, din judiska bakgrund var väldigt viktig.
Var detta det allra viktigaste i ditt liv eller hur tyckte du livet var?
Ja, att vara jude var viktigt, men i sjunde, åttonde klass började mitt liv -
kretsa omkring sport, särskilt basket. - Okej, så du var en sportsman.
- Det var jag verkligen. I sjunde klass satsade jag på basketlaget.
Jag var ca 12 år gammal och gick från att vara en av de sämsta spelarna -
till att bli en av de bästa i laget. Jag var så här lång i sjunde klass -
så jag var lite klumpig. Men jag tränade hårt. - Okej.
Så detta blev som en karriär för dig? - Ja, jag spelade basket hela tiden -
och hoppades verkligen kunna spela basket på högskolan.
Jag spelade i en av de bästa basketligorna och när jag började -
på högstadiet tränade universitetets fotbollstränare även basketjuniorerna.
Jag hoppades få spela, men han sade: -
"Jason, spelar du inte fotboll måste du sitta på bänken i basket."
- Gillade du inte amerikansk fotboll? - Nej och hemma hos mig fanns det -
tre saker som snälla, judiska pojkar inte gör: spela fotboll, -
skaffa tatueringar och köra motorcykel.
- Så du fick absolut inte spela fotboll?
- Nej, men jag ville inte spela fotboll. Jag spelade basket året runt -
men fotbollstränaren gillade inte mig eftersom jag inte ville träna fotboll.
- Okej, och hur slutade det? Fortsatte du med din basket?
- Ja, jag spelade under några år, och varje gång jag gjorde poäng -
eller bra ifrån mig bänkade han mig och var taskig. En dag bråkade vi -
och jag kastade en basketboll mot hans huvud -
vilket jag inte rekommenderar. Där tog basketkarriären slut.
Jag blev utslängd ur laget och detta startade en ny fas i mitt liv.
Så du förlorade det viktigaste för dig. - Ja. - Vad hände sedan?
Jag undrade vad jag skulle göra med min tid.
Alla mina vänner var i basketlaget. Jag visste inte vad jag skulle göra.
Jag blev kompis med gymnasiets discjockey och droghandlare.
Detta var helt annorlunda. - Det var helt annorlunda.
Jag började verkligen hamna i trubbel, började hänga i New York City, -
gick till olika klubbar, festade runt. - Så du hamnade verkligen på drift.
- Verkligen. Jag började sälja droger en del.
Till slut gick jag med i ett filippinskt wannabe-gäng. Jag var väldigt arg -
och hamnade i massor av slagsmål och trubbel -
och miste nästan livet vid ett flertal tillfällen, jag blev skjuten, -
slagen med basebollträn - det var helt galet.
Anklagade du tränaren för att du inte fick spela och det kunde blivit bättre?
- Nej, jag skyllde inte på honom. Det var bara en ny fas i mitt liv.
Hur funkade det med din judendom och din tro? Du måste ju ha kämpat -
när du kom från en religiös familj och hamnade i denna svåra situation.
Jag tror att försökte hitta mig själv. Inom mig hade jag alltid känslan -
att Gud vakade över mig och såg efter mig.
Även i allt som hände visste jag att Gud var verklig -
och jag brydde mig om andra även mitt i allt galet jag var involverad i.
När jag ser tillbaka ser jag att Guds hand var med i allt -
för som ett resultat av detta fick jag arbeta för ett stort skivbolag -
i New York City. - Så du kom in i DJ-världen -
och har träffat många kändisar. Hur kändes det? Ville du vara som de?
Ja, jag började jobba i den här inspelningsstudion i New York.
Jag utbildades till tekniker. Vi samarbetade med i stort sett alla -
som var berömda då. De kom till studion och när jag såg alla dessa -
berömda människors liv, berömda rappare, välkända rockmusiker -
popstjärnor som Madonna - alla möjliga människor kom till studion.
Vissa träffade jag, andra fanns jag bara i närheten av.
- Beundrade du deras liv? - Först gjorde jag det.
Jag tyckte att det skulle vara så fantastiskt att ha denna framgång -
som de hade och vara kreativ, men när jag såg deras liv -
såg jag att många av dem var så olyckliga och jag sade till mig själv: -
"Det måste finnas mer i livet än bara detta." Jag såg dem ta droger -
inför sina barn, jag såg dem utnyttja andra människor.
Det fick mig verkligen att vilja gå tillbaka och söka -
och finna vad den andliga meningen och mitt syfte i livet är.
- Den första vändpunkten kom alltså när du började tänka på livets syfte.
- Absolut, för jag insåg att berömmelse och rikedom -
inte räcker för att göra en lycklig.
Detta kan i sig aldrig tillfredsställa våra hjärtans djupaste behov.
- Vad gjorde du?
Jag påbörjade en andlig resa igen. Dels började jag verkligen studera -
med min rabbin igen och började gå tillbaka till synagogan regelbundet.
Samtidigt började jag också studera New Age-filosofi och religion.
Min bäste vän från filipinogänget höll på med kampsport och New Age -
och genom honom började jag med kampsport och höll på med mycket -
inom det och började meditera.
Men hur kunde du kombinera detta? Du gick i synagogan och läste toran -
och något från en annan religiös bakgrund som du visste inte var rätt.
Ja, på den tiden bara uppmuntrade min rabbin mig -
och sade att det var okej att se på andra saker så länge jag fokuserade.
Nu när jag ser på det verkar det inte alls logiskt -
utan är väldigt motsägelsefullt, för det är två helt olika världar -
och två helt olika perspektiv. Trots att jag gärna gick i synagogan -
handlade det väldigt mycket om ritualer och religion -
och jag ville verkligen lära känna Gud personligen.
Jag ville verkligen möta Honom på ett väldigt verkligt och påtagligt sätt.
Inte bara känna till Honom genom ritualer och böner, om du förstår.
Ja, vad gjorde du för att nå målet?
Jag mediterade och gjorde olika andliga övningar -
som några av mina mentorer rekommenderade mig.
De representerade en mer mystisk vy. Jag lärde mig också judisk mystik.
Jag arbetade och sökte verkligen och hoppades få möta Gud -
och en dag hände det. - Men innan du berättar mer om det.
Om det finns någon nu som är i samma situation som du var -
som har gått vilse i världen, bara söker berömmelse -
blandar religioner men verkligen söker i sitt hjärta.
Vad är det snabbaste sättet för sådana personer att lära känna Gud?
Jag tycker att det slutade med att Gud mötte mig -
för jag sökte ärligt och sade: "Gud, om Du är verklig - visa Dig för mig.
Uppenbara Dig för mig. Dra mig till Dig."
Jag tycker att Skriften är väldigt tydlig med att om vi söker Gud -
ska vi finna Honom. Om vi uppriktigt ropar efter Gud och söker Honom -
kommer Han att möta oss om vi verkligen börjar läsa Skriften -
och ber Gud tala till oss. - Så du menar att Gud -
har lagt en längtan i våra hjärtan efter Honom oavsett vår livssituation?
- Ja, jag tror att Gud har lagt evigheten i våra hjärtan.
Varenda en av oss vet att det måste finnas något mer i livet.
Och jag tror inte att vi någonsin blir tillfredsställda förrän vi har-
besvarat frågan om varför vi är här och vad det är tänkt att vi ska göra -
för att påverka världen positivt. Men vi måste själva förvandlas först -
innan vi kan göra något meningsfullt.
Vad skulle du säga till människor som jag, som växte upp som muslim -
och jag var rädd att fråga Gud vem Han var och vad Han gjorde -
fast jag sökte efter Honom kunde jag inte hitta ord att fråga Honom med.
För jag var rädd att anses som en icke troende genom att ifrågasätta Honom.
Vad skulle du säga till en sådan person?
Jag tror att jag skulle säga "nöj dig inte med bara religion, -
nöj dig inte med bara kunskap om Gud".
Han är Skaparen av himlarna och jorden -
och skapade dig att vara i en verklig relation med Honom -
och jag tror att vi inte kan leva i fruktan. En del av att tro -
är att ha modet att ställa de svåra frågorna till Gud -
och be Honom komma och möta oss. Det går tillbaka till hur Gud är -
för Han är en älskande pappa, en älskande Far.
Han vill inte att vi ska leva i fruktan för Honom eller förbli gömd för oss.
Han vill att vi ska känna Honom liksom våra föräldrar på jorden -
som vår far på jorden. Han skulle inte vara en särskilt god Far -
om Han gömde sig för oss och vi aldrig såg Honom, -
utan hörde berättelser om Honom från andra människor.
Så du skulle uppmuntra oss alla att inte bara söka efter Honom -
utan också förvänta oss att Han ska möta oss?
- Jag tror att det är ett av livets främsta syften.
Vissa människor tror att vi är fysiska varelser med en andlig erfarenhet -
men vi är faktiskt andliga varelser med en fysisk erfarenhet.
Jag tror att vara andlig och koppla med Gud är livets främsta syfte.
- Så vill du påminna oss i Skriften och uppmuntra oss?
Du sade förut att om vi söker Honom ska vi finna Honom.
Vilka löften finns som du kan fästa vår uppmärksamhet på i dag -
som hjälper oss att förtrösta och söka och tro att Han ska tala till oss?
Jag tror att Jeshua, som är hebreiska för Jesus, säger: -
"Mina får hör Min röst". Jag tror att om vi verkligen -
kan förvänta oss att höra Guds röst så vill Han att vi ska vara Hans vänner.
Han vill att vi ska känna Honom personligen.
När man läser Bibeln talar Gud konstant.
Han talade till Mose ansikte mot ansikte, Han talade till Abraham.
Gud talar till sina söner och döttrar. Han talar hela tiden till sina barn.
Han vill inte bara göra det för dem, utan för oss alla.
Gud är inget påstående - Han är en person.
Han vill att vi ska känna Honom personligen. - Säg det igen.
Gud är inget påstående, Han är en person och Han vill -
att vi ska känna Honom personligen. Det är lätt att tänka på Gud som -
läror eller ritualer, men sådant kan aldrig tillfredsställa oss.
Gud är en person och Han vill ha en personlig relation med oss.
Han är en personlighet, en Skapare. Han vill ha en relation med oss -
och allt annat gör oss otillfredsställda.
Det är en av de största farorna. Bara religion kan vara en dålig sak -
om den inte innehåller ett personligt förhållande.
För man kan göra massor av saker, och känna till mycket sanning.
Men sanning utan kärlek, godhet och relation -
förvandlar inte människor och förändrar inte världen.
Vi förvandlas när vi är i en relation.
Betyder det att vi inte måste veta allt om Gud, vi behöver känna Honom?
- Exakt. Och jag tror inte att Gud vill att vi bara ska veta allt om Honom.
Han vill att vi ska känna Honom, för det är detta som verkligen -
förvandlar oss och för oss in i en kärleksfull relation med Honom.
En kärleksfull relation med Gud. - En kärleksfull relation med Gud -
är det viktiga, för det är Hans kärlek som förvandlar oss.
Det är därför jag sitter här med dig som min bror -
fast vi kommer från radikalt olika bakgrund.
Jag inte bara gillar dig, jag älskar dig. - Amen.
- Som jude älskar jag arab- folken och arabnationerna. Varför?
För Gud arbetade med mitt hjärta. Jag förstår att jag inte kan älska Fadern -
och inte älska alla Hans barn. Jag kan inte älska Skaparen -
och inte älska barnen Han har skapat. Hatar jag ett enda av Hans barn -
förminskar jag Honom istället för älskar Honom. - Amen.
Vårt första avsnitt närmar sig slutet.
I nästa avsnitt får vi höra mer om vad Gud gjorde i Rabbi Jasons liv.
Gud mötte Jason personligen ansikte mot ansikte och talade till Honom.
Gud förvandlade hans liv. Söker du Jesus söker Han dig -
och Han vill möta dig just nu medan vi talar.
Rabbi Jason, tack så mycket för att du är med oss i dag.
Jag ser fram emot att höra mer om hur Gud mötte dig -
och förvandlade ditt liv. Jag vill även säga att jag älskar dig, käre bror.
Tack för att du var med.
Översättning: Åsa Eriksson Himlen TV7