Anja Halosen runo "Katso Kristukseen"
Katso ristillä riippuvaan, kärsivään Vapahtajaan, -
Jumalan Karitsaan, joka pois ottaa maailman synnin.
Katso Hänen nöyryyttään, hiljaisuuttaan ja pyhyyttään.
Katso Hänen täydellistä rakkauttaan.
Ei Hän syytä ketään, ei herjaa vihamiehiään, -
ei pyydä kostoa ylhäältä, vaan rukoilee: -
Isä, anna heille anteeksi.
Katso yhä Kristukseen. Katso Häneen ylösnousseena, -
Isän tykö käyneenä, taivaallisena Kuninkaana, -
Elämän antajana, omana Vapahtajanasi, -
Katso Häneen ja muista; -
Vieläkin Hän rakastaa, vielä kutsuu luokseen, -
vielä auttaa ja armahtaa, rohkaisee ja lohduttaa, -
siunaa ja rukoilee, Isän kotiin johdattaa.
Anja Halosen runo "Kinneretin rannoilla"
Kinneret, kotijärvi Mestarin. Kauniina välkyt kuin kuvastin.
Aaltosi raivoten löivät kerran, vaan vaikenit äänestä Herran.
Kinneret, kotijärvi Johanneksen. Olit tuttu pojalle Sebedeuksen.
Rannoillas verkkojaan huuhteli hän, sai maistaa myös Leivästä Elämän.
Kinneret, kotijärvi Magdalan Marian.
Usein näit hänet kyynelsilmin kulkevan.
Oli tuskaa olla vallassa riivaajain, siksi kosketti häntä käsi Vapahtajan.
Kinneret, kotijärvi Simon Pietarin.
Rantakivilläsi, luona hiilloksen, hän seisoi edessä Jeesuksen,
oli rakkauden tentissä Paimenen.
Anja Halosen runo "Kuuntele!"
Kuuntele! Hiljaa kuuntele.
Lintujen laulu soi!
Sinulle se soi kirkkain sävelin, helkkyvin kielin.
Pois murheesi heitä tuuleen teitä, -
kohti taivasta katseesi nosta!
Sieltä apu tulla voi, siksi lintujen laulu soi.
Tekstitys: A. Eskola