BIBELN BERIKAR
För länge sedan berättade min andliga far, Fritjof Ojansuu, -
att i diktaturen är hovnarren den -
som får berätta sanningen för diktatorn -
för han kan klä budskapet i en så paradoxal form att den godkänns.
Diktaturer härskade i tiden vid Finlands östra gräns och -
verkar ännu finnas kvar.
Därför sade Gud en dag att Han ger mig en dikt som berättar om detta.
Dikten handlar om en diktator.
Jag sade att jag inte tar emot den för den är helt galen.
Men efter ett par veckor bad Han mig börja skriva.
Dikten lyder: -
Detta förr så lyckliga och fria folk, -
har i skräck fjättrats i tvång.
Dess härskare har öron överallt -
och den som kritiserar måste dö.
Inte ens den modigaste -
vågar viska sitt yttrande i nattens mörker.
Men det som folket teg om -
kom hovnarren fram med.
Han framförde det som en paradox. Han sa att nu är folket fritt -
när det fritt får dyrka härskaren och denne fritt övervaka sitt folk.
Så började narren och fortsatte: -
"Ännu är det långt till enhet för motståndarna -
som ser snett må kastas på likhögen -
som ett minnesmärke om hur härskaren fick frid till stånd.
Ännu är högen alltför låg -
för kritiklösheten begränsar den.
Kritiken lever inte i folkets mun -
när motståndarna hänger i galgen.
Var ska vi hitta kritiker -
så minnesmärket växer?
Ni, ge order om ett kritiktvång.
Om detta inte lyds må böter betalas med liv och egendom.
Ingen kan förneka sin skuld -
och majestäten kan slakta sitt folk så ingen kommer undan.
Fast minnesmärket skulle bestå av folket -
fordras det en krona för att vara på toppen.
Endast en krona finns i landet -
och minnesmärket får sin krona genom kungen."
Nu blev hovnarren allvarlig men -
nej, uräkta, nu blev härskaren allvarlig -
men hovnarren fortsatte ännu.
"Kungen får en gång stå till svars -
för hur han tog hand om folket.
Han är svag fast positionen är stark.
Även den starkaste måste en gång dö -
och då har Gud sista ordet -
och bara Kristus kan frigöra.
Gå därför in för kärlekens tjänst -
och låt hoppets ord ljuda i fasans natt."
När narrens tal var slut -
kändes det som om en ny tid var inne.
Orden verkade på härskaren -
och hela hans väsen fylldes av ett leende.
Nu är folket lyckligt och fritt igen -
och tacksamt för sin härskare.
Men sedan kom en mer biblisk dikt.
Jag har hundratals av dem hemma.
Vem bugar sig människorna för, -
vem är det som rider på åsnan?
En gycklare eller världsalltets skapare?
En agitator eller världsfredens bringare som erbjuder -
skydd också åt de hemlösa.
Världen törstar efter sanning -
vem är det som rider på åsnan?
Vem frågar landshövdingen: -
"Bär du en kunglig spira?"
Han erbjuder två kungkandidater -
och Pilatus låter folket välja -
vem som ska krönas, Barabbas eller Jesus.
Man kräver Barabbas fri -
och Jesus att dö på korset.
Vem försvarar rövaren?
Vem får man inte håna på korset?
De korsfästa handlar på var sitt sätt.
Bara med Jesus vågar han möta dödsriket -
den andre dör med sitt hån utan Jesus.
Var och en måste dö. Vem är mer redo att dö?
För vem öppnar sig graven? Vakterna faller i skräck -
och ledarna vädjar till känslorna och -
påstår att lärjungarna stulit kroppen.
De får många att tro på detta -
men andra berättar med jubel att de sett den levande Jesus.
Vem har makten i himlen och på jorden?
Vem får fälla dom?
Jesus Kristus, Guds enfödde Son, -
som inte sjukdom, synd eller döden kan besegra.
Vettlös är den som inte hedrar Honom.
Också i dag får var och en uppleva hur Jesus förbarmar sig.
Nu vill jag sjunga en sång som jag har hundratals av.
Människans liv är det största undret.
Aldrig kan vi få liv till stånd -
men livet kan vi fördärva till grunden.
Det du förstört kan du inte förnya.
Stort är människobarnens ansvar -
som vi bär för varandra och oss själva.
Tänk alltså noga efter -
hur du vill utföra ditt livs arbete.
Värdera rätt priset av ditt liv -
så du jublande kan lyfta ditt huvud.
Ditt inre är gyllene fast ytan är karg.
Jesu kärlek smälter din is.
Människans liv är det största undret.
Jesu kärlek vittnar on det.
På korset krossade Han dödens mur, -
för evigt får du vara lycklig.
Jag var en gång -
på centralsjukhuset i Björneborg på grund av blindtarmsinflammation.
När jag på morgonen med vår vaktmästares bil -
åkt till sjukhuset -
och det började lida mot kväll gjorde det väldigt ont.
Hela tiden frågade jag när det är min tur -
men de bad mig sitta lugnt och vänta.
I den situationen -
när jag satt och väntade på min tur -
kom läkaren vid sextiden, -
efter att jag väntat 8 timmar, och sade: -
"Se, Vuolanne, ni är ännu här.
borde vi operera den?" "Ja, jag tycker det, -
för det gör rätt så ont."
Då tog de in mig och det började hända.
Den var inflammerad och hade spruckit.
Allt hade runnit ut i magen.
Jag låg 11 dygn på sjukhuset men hann inte dö.
Där gav Gud mig ord och melodier för det fanns inget annat att göra.
Gud gav många, många dikter för barn -
och gör det fortfarande. En låter så här: -
Jag vill inte mobba andra utan visa hänsyn mot dem.
Då kan jag stå vid sidan av de svagare.
Jag vill inte såra någon, -
inte ens den som är annorlunda.
Jag kallar inte andra fula namn utan är en kompis.
Jag hämnas aldrig något ont utan förlåter bara.
Jag uppmuntrar andra till gott och är en kompis.
När de egna krafterna tar slut får jag nya av Jesus.
Därför vill jag vara mig själv livet ut.
Nu följer information hur ni kan stöda programmet.
Stöd TV7! I Finland ring 0600 10070. Samtalet kostar ca.10 euro.
Stöd Himlen TV7! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
Swisha din gåva till 123 677 9300
Stöd Himlen TV7! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
Swisha din gåva till 123 677 9300
Av nåd, amen.
Vi har en underbar Jesus. Amen.
Kom, Jesus, fort. Kom fort, amen.
Undervisning: Matti Vuolanne
Översättning: Carl Westermarck Himlen TV7