Isä on antanut kaiken tuomiovallan Pojalle. Ja mitä varten?
Että kaikki kunnioittaisivat Poikaa, niin kuin kunnioittavat Isää.
Tämä järkyttävän ihana sana, -
Isän ja Pojan keskinäisestä suhteesta, -
on Johanneksen evankeliumin 5. luvun alussa.
Siellä sanotaan, että rakas Isä omalle rakkaalle Pojalleen, -
on antanut sellaisen arvovallan, -
sellaisen tuomiovallan, sellaisen kunnian, -
että Filippiläiskirjeen mukaan -
kerran jokainen polvi notkistuu Jeesuksen edessä: -
Stalinin ja Hitlerin ja Putinin ja minun ja sinun.
Ja jokainen kieli tunnustaa Isän Jumalan kunniaksi.
Se on Isän kunnia, että Jeesus Kristus on Herra.
Tätä tunnustusta -
kannattaa muuten ruveta pikkuhiljaa harjoittelemaan, -
että se sujuvasti menee helpolla läpi -
tuolla kirkkaudessa kotona kerran, -
koska Isä tarkoittaa Pojalleen kunniaa.
Mulla on lukuisia ihmisiä ollut elämässäni -
ja ne sanoo, ettei mitään Jeesusta tartte.
Mitä sellasella Jeesuksella tekee?
Mä olen, sanovat.
Riittää kun mä olen tässä määräämässä.
Ei riitä!
Yhtenä päivänä Jeesus Kristus, Isän antamalla arvovallalla, -
tuomiovallalla, saa kaikki antamaan kunnian hänelle, -
oman Isänsä kirkkauden kiitokseksi.
Se merkitsee sitäkin, kun olen joskus kertonutkin, -
että kun Virtasen Kalle Porissa, Ruosniemessä täytti 70 vuotta -
ja menin onnittelemaan tätä syntymäpäiväsankaria.
Talo oli täynnä väkeä, naapureita, sukulaisia, kavereita -
ja aloin onnittelulaulun -
Virtasen Kallelle.
Kalle keskeytti ja sano: -
"Kuule pappi, mä en tartte mitään sanaa Jeesuksesta.
Mä en tee mitään Jeesuksella, kun ikinä en ole tehnyt mitään syntiä.
Mitä mä semmosella Jeesuksella teen, se on mulle ihan tarpeeton.
Otin uuden testamentin taskusta ja sanoin, -
että kiitos Jumalalle, nyt asia selvisi, -
kun roomalaiskirjeen 3:nnessa Paavali sanoo: -
"Kaikki ovat syntiä tehneet ja ovat Jumalan kirkkautta vailla -
(paitsi Virtasen Kalle)."
Ei siellä ole paitsi Virtasen Kalle, mutta mä sävelsin sen siihen.
Kalle Virtanen sano kiireesti: "Kai mullakin jotain pientä syntiä on."
Sanoin, että onko se sun syntis sitten jotain pientä -
ja naapurin tai vaimon synti jotain suurta.
Siis tänä päivänä, rakas ystävä, Raamattu ilmoittaa, -
meillä ei ole varaa halveksia Jeesusta.
Meillä ei ole varaa tehdä Jeesus itsellemme mitättömäksi, -
tarpeettomaksi, halvaksi, jonninjoutavaksi.
On paljon ateisteja, on paljon Jumalan kieltäjiä, -
on paljon vapaa-ajattelijoita, jotka elämänsä päivinä ovat sanoneen: -
"Mä en mitään Jeesusta tartte, enkä sekota tähän elämään."
Ja kuitenkin kerran, kun kuolevat, -
tulevat Jeesuksen tuomioistuimen eteen tuomittavaksi, -
ei siitä välttämättä, mitä ovat tehneet tai jättäneet tekemättä, -
vaan tuomittavaksi siitä, -
millainen asenne ja arvostus -
heillä on ollut Jeesusta kohtaan.
Siis millainen asenne tai arvostus heillä on ollut Jeesusta kohtaan.
Tämä ratkaisee iankaikkisuuden -
itselleni, sinulle, kaikille muille ihmislapsille.
Jos Jeesus on meille arvokas, niin kuin tässä Johanneksen 5:nnessä:
"Isä on antanut kaiken tuomiovallan Pojalleen, -
että kaikki kunnioittaisivat Poikaa, niin kuin he kunnioittavat Isää.
Joka ei kunnioita Poikaa, -
se ei kunnioita myöskään Isää, joka on hänet lähettänyt."
Jollei tätä ratkaisua, -
Jumalan kieltäjänä tai ateistina tai vapaa-ajattelijana tee, -
niin kerran kuollessa, niin olen nähnyt lukuisia kertoja, -
on kauhun valtaama.
On kauhun valtaama, koska kaikkein tärkein, -
ihmisen elämän tärkein asia on mennyt hukkaan, on mennyt ohi.
Olen ollut Mäntsälässä -
vapaa-ajattelijoitten kanssa vastakkain -
ja Sandberg otti Jeesuksen vastaan -
ja sai 8 vuotta lisäaikaa elämäänsä.
Olen ollut Karkkilassa kommunistien pappina, -
jossa Sulo Landström, -
tyttärensä Tuiren opastuksella, -
otti Jeesuksen vastaan -
ja kiitti Jumalaa siitä.
Sanoi: "Kiitos Matti, että kävit. Älä unohda meitä.
Jumala siunatkoon sinua", -
ennen kuolemaansa, vähän ennen kuolemaansa -
ja meni kirkkauteen kotiin.
Olen ollut siellä Karkkilassa sellaisessa seurakunnassa, -
jossa kymmenet ihmiset tulivat kertomaan -
edellä olevasta ateistimiehestä, -
joka oli jättänyt papin kautta -
sanottavaksi molemmille tyttärilleen: -
"Älkää uskoko niitä valeita, -
joita minä teidän isänänne olen teille antanut, -
ettei mitään Jeesusta ole, eikä mitään Jeesusta tarvitse, -
sillä minä olen tänä päivänä saanut ottaa tämän Jeesuksen vastaan.
Hän on armahtanut minua. Hän on pelastanut minut."
Olen ollut niin monen, niin kuin olen kertonutkin, -
pukkilalaisen, pitäjänmäkeläisen, mäntsäläläisen, -
porilaisen ateistin kuolinvuoteen vierellä.
Ne ovat kauhuissaan, kun he joutuvat Jeesuksen eteen.
Yksi näistä Orimattilan ateisteista, lehtimies Porvoon lehdessä, -
oli sanonut ennen kuolemaansa viimeisillä sanoilla: -
"Vuolanteen Matin Jeesus, armahda minua nyt."
Hän tiesi, että itse olen saanut tutustua Jeesukseen.
Ja ennen kuin hän sulki viimeistä kertaa silmänsä -
ja menetti henkensä, -
hän halusi Jeesuksen varmistamaan sen, -
että hän pääsee kerran taivaan kotiin.
On paljon, paljon tänäkin päivänä, Jumalan kieltäjiä, -
vapaa-ajattelijoita, -
jotka tekevät kaiken voitavansa, että ihmiset eroavat kirkosta.
Mutta kun nämä joutuvat kuolemaan, -
niin vaikka he tänä päivänä sanovat, -
että kuoleman jälkeen ei ole mitään iankaikkista elämää, -
vaan se on: "Mihin ihminen kaatuu, siihen se maatuu."
Olen saanut lukuisten ateistien, -
Jumalan kieltäjien, vapaa-ajattelijoiden kohdalla nähdä, -
että ne eivät uskalla kuolla, -
jos kuitenkin on olemassa Jeesus, Jumalan poika.
Jos kuitenkin Raamatun sana on totta, -
että jokainen joutuu Jeesuksen tuomiovallan eteen, -
notkistamaan polvensa hänelle, -
jolla on Jumalan poikana kaikki valta taivaassa ja maan päällä, -
ja ottamaan Jeesukselta vastaan tuomion.
Jollei ole hyväksynyt itselleen vapahtajaksi -
Jumalan omaa poikaa, ainokaista poikaa, Jeesusta, -
tai jos on hyväksynyt, uskaltaa elää ja uskaltaa kuolla.
Itse olin kuoleman toisella puolella, rajan toisella puolella.
Turun yliopistollisen keskussairaalan, -
Salon Matti, ylilääkäri, -
joka kutsui minut kristittyjen lääkäreitten kokoukseen puhumaan -
kolmeksi päiväksi, -
hän sai aikaan, että minä olin kolme vuorokautta -
kuoleman rajan toisella puolella.
Mutta niin monet rukoili, omaiset rukoili, lapset rukoili, -
Kalevi Lehtinen rukoili, monet rukoili -
ja minä sain palata takaisin tähän elämään.
Ja nyt rukoile sinäkin minun perässäni.
Elävä Jeesus, armahda minut syntinen ihminen, -
niin että minä kerran tulen taivaan riemuun, sinun luoksesi -
ja sinun ansiosi tähden -
ja saan olla aina kuoleman voittaneena luonasi kirkkaudessa.
Siunaa Jeesus tämä elämä loppuun perille kirkkauteen, -
itselleni ja kaikille muillekin, -
jotka vuorotellen, vuorollaan joutuvat kuolemaan, -
että ovat perillä armosta osallisina -
iankaikkisessa elämässä ja autuudessa.
Isän, Pojan ja Pyhän Hengen nimeen. Aamen.
Tätä raamattuopetusta kannattaa jatkaa -
ja sen tähden TV7 puhelinnumero on -
0600-10077.
10 euron hintaisena voit soittaa.
0600 10077.
Tai sitten laittaa, jos tahdot, -
oman osuutesi tähän lähetystehtävään ja sananjulistustehtävään, -
ohessa näkyvän, ruudussa näkyvän tilinumeron avulla, -
mutta käytä myös tilinumeroa ja viitenumeroa tilinumeron yhteydessä.
Itse armon Jumala siunatkoon sinua.
Isän, Pojan ja Pyhän Hengen nimeen. Armosta, aamen.
Tekstitys: Tarja Korkeamäki