Pyhässä Hengessä on valtava rikkaus ja riemu -
siksi että hän antaa meille aidolla tavalla tehtäviä -
ja niitten tehtävien tulokset -
tulevat ilmi vasta kerran taivaassa.
Ja ne ovat niin yllättäviä ne Pyhän Hengen uskomat tehtävät, -
että on melkein niin kuin ankka, joka pyörtyy onnesta, -
kun saa kokea, että kaikki menee kohdalleen.
Sain itse tätä kokea ja oppia kantapään kautta -
aikanani usealla tavalla.
Olin kerran matkalla linja-autolla Etelä-Haagasta, -
missä asuin Ristolantiellä, -
niin tuonne yliopistolle linja-autoasemalle.
Siinä bussissa oli semmonen viiksekäs vanha mies, -
jolla muistan, oli semmoset erikoiset vaatteetkin, -
vähän niin kuin golfin pelaajalla.
Pyhä Henki sanoi minulle: -
"Toivota tuolle miehelle Jumalan siunausta."
Minä älähdin siinä bussissa istuessani, -
etten voi mennä vieraalle ihmiselle toivottamaan Jumalan siunausta.
Pyhä Henki sanoi: "Hän tarvitsee minun siunaukseni -
ja se tulee hänelle sinun kauttasi, kun toivotat sen."
Minä sanoin, että Herra Jeesus, -
jos annat meidän mennä rinnakkain ulos -
linja-autoasemalla Helsingissä tästä bussista, -
niin ettei minun tarvitse hakea häntä, niin minä suostun tähän.
Ja unohdin koko miehen.
Mutta siinä, kun sitten siellä Kampintorin alapuolella,
linja-autoasemalla poistuimme bussista, niin minä järkytyin.
Siinä mies kulki minun vierelläni myös poistuakseen linja-autosta.
Ja minä sanoin: -
"En tiedä, minkä tähden Jumalan Pyhä Henki -
käski minun toivottaa Jumalan siunausta teille."
Hän pysähtyi järkyttyneenä ja sanoi: "Tunnetteko minut?"
Minä sanoin: "En tunne. En ole ikinä tavannut teitä ennen."
Hän sanoi: "Kuinka voitte toivottaa minulle Jumalan siunausta."
Minä sanoin, että Pyhä Henki antoi sen tehtävän.
Hän tietää, mihin tarkoitukseen te tarvitsette tämän siunauksen.
Niin se mies itki ja sanoi: -
"Te ette voi tietää, mistä minä juuri nyt olen tulossa, -
kun sitä ei kukaan muu tiedä, kun minä ja Jeesus -
ja kuitenkin te toivotatte minulle Jumalan siunausta.
Tämä on ihmeellinen asia.
Sitten kysyi, että mitä te teette.
Sanoin opiskelevani papiksi teologisessa tiedekunnassa.
Hän otti lompakon, otti sieltä rahaa ja sanoi:
"Varmasti teillä on käyttöä tälle, -
mutta mikä teidän osoite on Helsingissä."
Sanoin: "Ristolantie 1, Etelä-Haagassa."
Hän otti sen ja vähän myöhemmin hän lähetti lisää rahaa.
Ja todella minä en tiedä, mikä hänen ongelmansa oli: -
miksi hän itki ja miksi hän riemuitsi, -
kun Jumalan Pyhän Hengen käskystä toivotin Jumalan siunausta.
Mutta minä tiedän, miksi tämä meni minulle.
Siksi, että muutamaa päivää myöhemmin -
olin taas tulossa linja-autolla Etelä-Haagaan.
Oli pimeä.
Oli sateinen ilma ja nousin sitä mäkeä ylös mennäkseni asuntooni, -
niin tuli pieni poika, 5-vuotias Erkki vastaan.
En Erkkiä tuntenut, mutta myöhemmin sain tietää hänen nimensä.
Ja taas tuli kehotus: -
"Toivota Erkille, pienelle pojalle, että Jeesus rakastaa sinua."
Minä pysäytin sen pienen pojan sinä sateisena iltana ja sanoin: -
"Jeesus rakastaa sinua."
Niin se pieni poika, 5-vuotias Erkki pysähtyi ja sanoi: -
"Kyllä te Jeetut tinuakin lakattaa."
Ja tiedätkö mikä seuraus?
Jumala sanoi: "Aloita pyhäkoulu näitten lasten kanssa."
Minulla oli lauantaisin pyhäkoulu Kalevi Lehtisen kanssa -
raajarikkoisten koululla Ruskeasuolla, mutta sunnuntaina ei ollut.
Ja nyt minä panin sähköpylväisiin ja kaupan ikkunoihin, -
että pyhäkoulu alkaa minun yksiössäni, Ristolantie 1:ssä.
Sinne tuli 30-40 lasta.
Ne tuli usein jo kuudelta tai seitsemältä aamulla -
soittamaan summeria ja tulivat sisään.
Ne oli niin ihanan vauhdikkaita ja lennokkaita -
ja hankalia, häiritseviä, -
että ajattelin, millä pääsen niistä eroon.
Pari vuotta pidettyäni pyhäkoulua, -
minä ajattelin, että nyt riittää minun osaltani.
Olin jo pannut suuhuni sanat, että pyhäkoulu on loppu, -
kun taas yhtenä sunnuntaina porukka oli oven takana.
Kun raotin ovea, niin työnsivät kukkakimpun syliini -
ja joku huusi, että se osti sen omalla rahalla.
No ei mun auttanut muu, kuin ottaa ne vastaan.
Siinä oli, 60-luvun alussa, kaikki mikä tapahtui.
Nyt ei ole montaa kuukautta, -
kun olin Nastolassa pitämässä kokousta.
Sen jälkeen Kari Törmän -
65-vuotisjuhlissa olin puhumassa.
Meitä oli 500 henkeä siellä.
Siellä oli mukana myös Olli.
Nastolassa oli Olli, tämä sama Olli -
ja nyt Kari Törmän syntymäpäivillä oli Olli.
Olli oli mun pyhäkoulupoika.
Mulla tulee itku, kun Olli kertoi, -
että hän meni niin syvälle syntiin, -
mutta aina hän muisti ne opetukset, -
mitkä pyhäkoulussa sai minun kauttani Jumalan sanasta.
Tänä päivänä Olli vaimonsa kanssa tekee väkevää Jumalan työtä.
Pikku-veli Antero on toivon mukaan jo taivaassa, -
mutta Olli jatkaa vapautuvien vankien parissa työtä -
ja minä luulen, huumenuorten ja alkoholistien parissa työtä.
Olli on kirjoittanut useamman kirjan siitä, -
kuinka Jumala armahtaa ja rakastaa.
Ja vielä tämä täytyy kertoa.
Se mies, joka bussissa tuli minun kanssani -
ja jolle toivotin Jumalan siunausta, joka lähetti minulle rahaa.
Se raha meni tälle Erkin perheelle, -
köyhälle perheelle, jossa oli paljon puutetta.
Ja sen takia Erkki sai olla 5-vuotiaana välikappale, -
joka otti Jeesuksen vastaan -
ja joka sai aikaan tämän pyhäkoulun sanomalla: -
"Kyllä te Jeetut tinuakin lakattaa."
Kerran sitten tuli Svenkka ja Kuije, -
mun pyhäkoulupojat, 14-vuotiaat, luokseni ja sano: -
"Kuule Masa, meillä on semmonen jengi.
Kuije on siinä johtaja ja minä olen apulaisjohtaja.
Jos tahdot, niin me komennetaan jengin 40 poikaa sun pyhäkouluun."
Ja ajattele, kuinka tyhmä olin. Mä panin hanttiin.
Näistä 30:stä, jotka sunnuntaisin kokoontuivat sinne yksiöön, -
niin oli jo täys riesa.
Jos vielä tulee 40 lisää, niin miten sitten käy.
Myöhemmin luin, että kenkäkaupan apulaispoika, -
muistaakseni Chicagosta, Dwight Moody, -
maailman eniten Jeesuksesta ihmisille kertonut -
nuori mies, oli, oli tota noin niin -
1500 pyhäkoululasta.
Ja tämä, mitä varten kerron: Älä jätä lapsia. Älä hylkää lapsia.
Älä hylkää katulapsia.
Älä hylkää lähetysmaissa olevia lapsia. Ota heidät kaikki mukaan.
Jos menet Afrikkaan, saat kokea, kuinka lapset juoksee karkuun.
Ne pelkää, että panet heidät pataan, niin kuin ne pelkäs minuakin, -
mutta kun ne tuli tämmösten ihanien Jeesus-kuvien avulla luokse, -
niin tuli valtava riemu.
Lapset on aitoja. Lapset on eläviä.
Lasten kautta on Jumalan valtakunnan suurimmat rikkaudet ja siunaukset.
Ja siksi rukoilemme yhdessä sinun lastesi ja lastenlastesi, -
tai sukulaislastesi, kummilastesi ja koko maailman lasten puolesta.
Rakas Jeesus, armahda lapset, -
niin että he löytävät sinut lasten ystävän -
ja kunnian kuninkaan, vapahtajan, -
kukin lapsista ja lasten omaisista vapahtajakseen, -
armahtajakseen, Jeesukseksi.
Kiitos, että siunaat lapset. Kiitos, että lapset ovat arvokkaat.
Kiitos, että saamme lapsia kehua ja antaa heille omanarvontunnon, -
jotta he jaksavat, kestävät, voittavat, -
tässä vaikeassa, ankeassa, synnin täyttämässä -
ja lapsia halpana pitämässä ihmisten maailmassa.
Isän, Pojan ja Pyhän Hengen nimeen. Armosta, aamen.
On se ihana, kun saamme hoitaa lapsia, -
niin että jos tahdot, voit tukea -
tätä Jumalan valtakunnan TV7:n välityksellä tapahtuvaa työtä -
lasten hyväksi kaikkialla maailmassa, -
soittamalla tukipuhelun -
numeroon 0600-10077.
Sen puhelun hinta on noin 10 euroa.
Tai sitten toinen vaihtoehto.
Lahjoitat haluamasi summan tuossa ruudussa näkyvään tilinumeroon, -
joka tulee sitten suoraan myös tämän TV7:n välityksellä -
lasten ja aikuisten ja meidän vanhojenkin hyväksi.
Ole hyvä ja tee mitä Jumalan Henki kehottaa.
Myös testamentit on mahdollisia Martti Ojaresin, -
Mirja Ojaresin ja muitten TV7:n välittäminä.
Jumalan armosta, aamen.
Tekstitys: Tarja Korkeamäki