Kerran 1960-luvulla pohdimme -
Karkkilan yhteiskoulussa, toisella luokalla sitä, -
kuinka pitkä välimatka meillä kullakin on kuoleman rajalle.
Pohdimme sitä sen tähden, -
että itsellänikin, -
aikanaan siellä kotona Riihimäellä, urheilijana kaikkein paras -
pesäpallisti ja urheilupoika, Jaakko kuoli.
Se kuolema muutti kaiken.
Se kuoleman väistämätön tosiasia muutti kaiken, -
niin että me todella siellä koulussa, -
Karkkilan yhteiskoulussa, -
Jalmari Kervilän koulussa, olimme ongelman edessä, -
että mitä meille kuollessa tapahtuu.
Ja sitten kävi niin, -
että me totesimme, -
että ne Jeesuksen opettamat -
viinitarhan työmiehet, jotka aamulla tulivat töihin, -
ovat niitä, jotka lapsuudessa lähtevät Jeesuksen viinitarhaan.
Ne jotka 11:nnellä hetkellä vielä työttömänä ollessaan kutsutaan, -
viinitarhan omistajan toimesta, portista sisään viinitarhaan, -
ovat ne, jotka vanhuudessa avaavat suunsa ja sanovat: -
"Jeesus armahda minua ja ota kotiin."
Ja tiedätkö, mitä tämä sai aikaan?
Siellä rakkaitten, ihanien ateistien, kommunistien, -
Jumalan kieltäjien, vapaa- ajattelijoiden keskellä, koulussa, -
koko luokka sanoi näin, että mistä me tiedämme, -
vaikka ensi välitunnilla auto ajaa päälle, -
eikä yhtään olla vielä valmiita taivaaseen.
Se joukkue käsitti, -
että kaikkein tärkein elämäntehtävä, olla valmistunut kuolemaan -
ja sieltä lähtöön kotiin kirkkauteen on hoitamatta, -
jollei sitä saa tietoon, miten se hoidetaan.
Ja sen tähden tuli itselleni sellainen runo:
Ei ole sallittu ihmislasten kulkea kuoleman rajaa vasten, -
niin että tietäisi, paljonko vielä, on jäljellä elämän tiellä.
Nyt sitä vastoin kuoleman rajaa, ihminen elämän vaunuillaan ajaa.
Milloin tahansa ylittää rajan jättäen maallisen majan.
Siksi on järkevää jokainen hetki valmiina olla päättämään retki.
Ainoastaan se nyt kuollessa pätee, että nukkuu Jeesuksen käteen.
Eli emme kulje kukaan, ihmislapsista maailmassa, -
kuoleman rajaa kohden, vaan me kuljemme kuoleman rajaa pitkin, -
koska mikä tahansa hetki voi olla meidän elämämme viimeinen hetki.
Ja siksi äskenkin autolla, -
taksilla tullessani tänne kuvauspaikkaan, -
niin kuljettaja järkyttyi, -
että eikö sitten ihmisen tarvitse itse tehdä mitään pelastuakseen.
Sanoin: "Ei, sillä Jeesus teki kaiken puolestamme -
ja sinä vain uskossa omistat Jeesuksen täytetyn Golgatan työn, -
Karitsan veressä syntiesi anteeksi antamiseksi -
ja silloin sinulla on iankaikkinen elämä -
jo valmistettuna taivaaseen asti."
Se ihana autokuski järkyttyi, että onko se näin yksinkertaista.
Sanoin: "Totta, se on näin yksinkertaista."
Samoin järkyttyivät nämä 60-luvun koulupojat ja -tytöt, -
joista yksi, Timo toissa päivänä vielä soitti minulle, -
kun hänellä oli huolta, omia huolia.
Ne pitävät edelleen yhteyttä, -
vaikka siitä on 40-50 vuotta, kun olin siellä pappina.
Ja tiedätkö mikä tässä on? Viime yönä -
on Bostonissa tapahtunut kahden pommin räjähdys, -
jossa 140 ihmistä haavoittui ja kolme kuoli ja voi tulla lisää.
Yhtäkkiä nämä 42 kilometriä Bostonin maratonin juoksijaa -
tulivat maaliin -
ja siellä oli laitettu räjähdyspanokset roskakoreihin.
Tämä järkytti koko maailmaa.
Kuolema kulkee meidän rinnallamme, vaikka kuinka juostaan maratonia.
Kuolema on tosiasia, jota emme voi tehdä tyhjäksi.
Kuolema tulee väistämättä jokaiselle kerran.
Minulle viisi vuotta sitten piti tulla, -
mutta kun Kalevi Lehtinen ja monet muut veljet ja sisaret Kristuksessa -
ja omat lapset ja lastenlapset rukoilivat yötä päivää, -
Jumala palautti takaisin tähän elämään sydäninfarktin saaneena.
Tiedätkö mikä tässä on järkevintä?
Olet kuinka ateisti. Olet kuinka Jumalan kieltäjä.
Ole kuinka tyhjäksi Raamatun miettinyt tahansa.
Yksi asia on vuorenvarma.
Kerran sinä, niin kuin minä, kuolet.
Ja kun kuolemalla ei ole sellaista evankeliumia, -
joka vie taivaaseen ilman Jeesusta, -
niin sinulla ei ole, rakas ystävä, vaihtoehtoa.
Tässä mielessä melkein tekisi mieli näyttää pitkää nenää kaikille, -
vapaa-ajattelijoille, ateisteille ja Jumalan kieltäjille.
Ei ole vaihtoehtoa.
Ei ole kuoleman ohittamisen väylää.
Ei ole sen tyhjäksi tekemisen mahdollisuutta.
On vain yksinkertainen kuolema.
Meillä Porissa on semmoinen vapaa-ajattelijoiden puheenjohtaja, -
jota kutsutaan kivimieheksi.
Hän tekee kivestä kaikenlaisia koriste-esineitä.
Tämä kivimies kuukausi pari sitten -
kirjoitti omalle palstalleen Porin Sanomiin, -
että hänestä löytyi eturauhassyöpä.
Ja voi kuinka jollain tavalla järkyttynyt tämä rakas ystäväni, -
jonka kanssa olemme paljon ottaneet yhteen,
oli siitä, että kuolema on väistämätön hänen edessään.
Se mikä itselleni on ollut ihmeellistä, -
on Landströmin Sulo,
joka oli Karkkilan johtava ateisti ja Jumalan kieltäjä, -
mutta joka ennen kuolemaansa kutsui minut kotiinsa -
ja jonka kanssa saimme rukoilla ja joka antoi elämänsä Jeesukselle.
Ja tuo Karkkilan kaikkein tunnetuimpia Jumalan kieltäjiä -
otti Jeesuksen vastaan ja meni taivaaseen.
Ja siksi itsekin haluan sinne, -
koska siellä on paljon viimeisiä, jotka ovat tulleet ensimmäisiksi.
Niin paljon ihania rehellisiä syntisiä, -
jotka Jumalan Poika, syntisten vapahtaja on armahtanut.
Ja siksi, rakas ystävä, ole sinä yksi näistä armahdetuista, -
jotka Jeesus Kristus tällä hetkellä ottaa rakkauden syliin,
parantaa ja eheyttää ja hoitaa kuntoon, -
niin että saat olla taivaaseen valmis minä hetkenä tahansa se tapahtuukin.
Me rukoilemme yhdessä.
Kiitos, ihana Herra Jeesus. Sano perässä.
Kiitos ihana Herra Jeesus, että kun sinä voitit kuoleman, -
noustessasi kuolleista ylös.
Että kun sinä voitit kuoleman noustessasi kuolleista ylös.
Sinä et jätä minua oman onneni varaan.
Sinä et jätä minua oman onneni varaan, -
vaan sinä armahdat minut kirkkautesi kotiin taivaaseen.
Vaan sinä armahdat minut kirkkautesi kotiin taivaaseen.
Kiitos, ihana Jeesus. Kiitos, ihana Jeesus, -
että sinulle uskon itseni, rakkaat omaiseni, kaikki läheiset.
Että sinulle uskon itseni, rakkaat omaiset, kaikki läheiset, -
jotta me kerran kaikki olemme koolla kirkkautesi taivaassa.
Jotta me kerran kaikki olemme koolla kirkkautesi taivaassa.
Jeesus, sinä olet ihana vapahtaja.
Jeesus, sinä olet ihana vapahtaja, siksi siunaa minut ja omaiseni.
Siksi siunaa minut ja omaiseni, - kun rukoilemme Herran siunauksen.
Kun yhteen ääneen rukoilemme Herran siunauksen.
Herra siunaa minua ja varjele minua.
Herra valista kasvosi minulle ja ole minulle armollinen.
Herra käännä kasvosi minun puoleeni ja anna minulle sinun rauhasi.
Isän, Pojan ja Pyhän Hengen nimeen. Halleluja! Aamen.
Sä olet Jeesukselle Kristukselle niin tärkeä, -
arvokas, ihana ja ihmeellinen, -
että sulla ei ole mitään oikeutta pitää halpana itseäsi, -
sillä sinä et kulje kuoleman rajaa kohden, -
vaan kuljet kuoleman rajaa pitkin.
Siksi Paavalin sana: "Jos elämä on minulle Kristus, -
niin kuolema on minulle voitto."
Se on totta tänään.
Kuolema on voitto, joka vie perille -
ja jonka kautta löydämme Jeesuksen kotona kirkkaudessa, taivaassa, -
iankaikkisessa autuuden riemussa. Aamen. Armosta aamen.
Rakas, ihana ystävä, me tarvitsemme sinua -
ja näitä raamatun tukiasioita taloudellisesti, -
että TV7 menee eteenpäin.
Olin toista vuotta ilman näitä raamattutunteja siksi, -
että TV7:ssä ei ollut taloudellista mahdollisuutta viedä -
näitä opetusjuttuja eteenpäin.
Siksi hei, pyydän nöyrästi:
Jos tahdot tulla tukemaan näitä raamattuopetuksia, -
niin soita tähän numeroon 0600-10077.
Soita siihen. Se on noin 10 euroa maksava lyhyt juttu.
On myös toinen vaihtoehto olla tukemassa pankkitilin kautta, -
jolloin käytät tätä oheista viitenumeroa.
Jompikumpi, mutta saadaan talous läpi, -
eikä mun tarvitse lopettaa raamatunopetusta, -
koska on paljon opetettavia asioita -
armahduksen perusteella ja Jeesuksen rakastamana.
Aamen.
Tekstitys: Tarja Korkeamäki