BIBELN BERIKAR
Jag hade just kommit med tolken -
Eino Korpelainen, hem till honom i Sankt Petersburg -
där vi tillbringade kvällen och följande dag skulle jag -
för första gången i mitt liv flyga till Sibirien, -
till huvudstaden Novosibirsk.
Gud hade redan årtionden tidigare gett mig en uppgift där.
När jag och Eino satt och samtalade -
tyckte han att det var ett historiskt ögonblick -
eftersom Gud år 1957 -
hade gett mig uppgiften i Sibirien -
"och imorgon börjar det, årtionden senare."
Jag måste korrigera honom för när Gud 1957 -
berättade att Han skickar mig till Sibirien -
för att förkunna om Jesus sade Han också -
att Han skickar mig till nordöstra Sibirien.
Eino menade att då betyder det att jag också reser till Jakutien (Sacha).
Jag menade att inte far jag till -
någon obetydlig plätt vid Norra ishavet.
Då tog Eino fram kartan och bad mig titta på den.
Jakutiens areal är 11 gånger större än Finlands -
och floden Lena flyter igenom den och huvudorten är Jakutsk.
"Om Gud 1957 sade att du ska till Jakutien så far du till Jakutsk."
Från och med då fick jag genom Eino veta att Guds vilja -
var att min uppgift var att fara till utkanten av Sibirien, -
till Jakutien.
På något vis ville jag komma undan det -
tills min kära hustru, Maria, som nu är hos Jesus, sade -
"Matti, vi måste nog fara till Jakutien för snart är vi gamla -
och orkar inte längre resa till andra ändan av jorden."
Sedan hände följande.
I flyget till Sibirien -
som hade 300 passagerare delade jag ut Guds Ord -
till människorna som gick förbi.
En lång stilig man stannade och frågade vem vi var -
och varför vi delar ut detta.
Jag svarade att jag är en finländsk präst och ger Guds Ord -
åt människorna här.
Han sade att han kommer från Jakutien -
och där pågår en väldig ungdomsväckelse.
Han var också frälst.
Han hade en betydande ställning i det dåtida Sovjet -
i vetenskapsmännens huvudstad Akademgorodok -
och jag fick senare hjälp av honom vid många tillfällen.
Men Jakutien var fortfarande kvar -
och han berättade att jag redan -
i Sankt Petersburg hade gett honom Johannesevangeliet -
så han kände igen mig.
Några veckor senare var jag i Novosibirsk -
och stod och väntade på bussen -
när en äldre dam -
kom och talade så flytande ryska -
att jag måste avbryta henne och säga på ryska att jag inte förstår -
för jag kommer från Finland.
Damen sade att hon är från Jakutien.
Jag blev intresserad för Jakutien hade tidigare kommit fram -
också genom Eino och denne vetenskapsman.
Gud hade uppenbarat det på olika sätt.
Jag pratade med damen -
och hon gav mig sitt och sin mans visitkort.
Hennes man var på affärsresa och hon berättade att -
att de har ett barnhem för föräldralösa barn i Ust-Nera -
alldeles i utkanten i bergstrakten -
på andra sidan jorden.
Då frågade jag: "Om jag skickar er -
barnbiblar, tar ni emot dem då?"
Hon svarade: "Naturligtvis. Vi har saknat något för barnen -
som vi tar hand om i Ust-Neras bergstrakt.
Barnen är föräldralösa."
Från och med då hade jag i tanken -
att skaffa Guds Ord, barnbiblar, åt Ust-Neras barn.
Till barnhemmet på andra sidan jorden.
Men när vi första gången flög till Jakutien -
hamnade min tolk i flyget på andra sidan gången -
fast vi skulle ha haft hur mycket som helst att prata om.
Det harmade mig och bredvid mig -
satte sig en snygg mörkhårig flicka -
och hennes mor satt på andra sidan gången.
Senare frågade jag varifrån hon kommer -
och hon svarade att från Jakutien.
Hela tiden kom Gud med människor till mig -
som kom från detta stora folk -
vars land har en areal som är 11 gånger större än Finlands.
I många anseenden ett av värdens rikaste områden -
vid Norra ishavet.
Jag gav en Bibel åt flickan bredvid mig -
och frågade om hon någonsin läst den.
Hon svarade: "Nej, jag har aldrig ens hört om någon Jesus."
Jag frågade om hon ville dela ut dessa Biblar -
om jag skickade dem till henne i Suntar.
Hon svarade: "Naturligtvis", och log lyckligt.
Så blev hon "missionär" och vi hade en trevlig resa.
Det hade gått en tid när min fru sade -
att nu är det dags att resa till Jakutien.
Så tog vi kontakt med finländarna i Jakutien, -
med Alexandra och Svetlana Uvarova som lovade möta oss på flygplatsen.
Men deras bil hade gått sönder -
och ingen mötte oss på flygplatsen så vi lade oss bland bagaget, -
lådorna med Biblar, för att sova.
Min fru, jag och tolken.
Klockan tre på natten väckte den Helige Ande mig -
och bad mig gå till nedre våningen och dela ut Guds Ord.
Vi gick ner och där vimlade det av passagerare.
Resenärer till och från Jakutien -
och från hela Asien, barn, ungdomar och vuxna.
Sedan var det någon -
som vi delade böckerna till -
som frågade vem vi är och varför delar ut vi dessa böcker.
Jag svarade att vi kommer från Finland -
och Gud har gett oss uppgiften att föra Sitt Ord till Jakutien.
Den unga damen berättade -
att hon är redaktör vid Jakutiens TV.
Hon gav sitt telefonnummer -
och bad oss ringa henne när vi vet var vi bor -
så kan deras bil hämta oss och vi kan berätta mer om Jesus.
I samma ögonblick kom några damer -
som nästan grät för jag gav böcker bara till barnen.
De sade att de har ett barnhem för föräldralösa -
och bad att få böcker också åt dem.
När jag frågade om det var Ust-Neras barnhem undrade de hur jag vet det.
Det var det enda jag visste för damen på busshållplatsen -
hade berättat att hon var Ust-Nera barnhems direktörs fru -
och att de har föräldralösa barn.
Jag hade lovat skicka till dem -
lådor med böcker om Guds Ord.
De sade att de flyger dit om en halv timme och kan ta med lådorna -
till Ust-Nera i bergen.
Så var det ännu flickan som i flyget -
suttit bredvid mig och som kom från Suntar.
När vi fortsatte att dela ut Biblarna -
kom igen en man och frågade samma sak.
Jag berättade att Gud har gett oss uppgiften att föra Guds Ord -
till Jakutien och Jakutsk.
När jag frågade varifrån han kommer sade han att han är lärare i Suntar.
När jag visade flickans namn och adress -
sade han att flickan är hans elev.
Jag sade att jag under förra resan till Sibirien suttit bredvid henne -
och hade lovat -
att leverera dessa böcker med Guds Ord åt henne.
Då sade läraren att han kan ta med dem -
och dela ut dem tillsammans med flickan.
Sedan började det hända. Jag ville fara -
till Ust-Nera och träffa barnen -
men Gud hindrade det.
I stället for vi med båt längs Lena floden -
till ett semesterparadis -
där det fanns en massa barn och inga fullvuxna.
Där i semesterparadiset -
var en väldig mängd barn och med dem -
vi talade om Jesus. Vi bad, lekte, sjöng, skrattade och gladde oss.
Pojkarna bad mig komma med och bada i sjön.
När jag frågade varifrån de kommer svarade de att från Ust-Nera, -
från barnhemmet långt i öst -
hade de kommit dit.
Där träffade jag barnhemmets barn -
för att på grund av eldsvåda flög inga flyg till Ust-Nera.
Om vi hade farit dit skulle dessa samtidigt ha rest till -
Jakutiens semesterparadis.
Detta är Guds underbara vishet -
genom vilken Han styr allt till det bästa.
"Guds Ord skall predikas i hela världen -
till ett vittnesbörd för alla folk, -
och sedan skall slutet komma."
Det finns många, många andra tillfällen där man häpnar -
över den vishet med vilken vår himmelske Fader styr -
och visar på den uppgift Han har förberett -
ända fram till slutet och härligheten.
Ge därför hela dig till Jesu tjänst -
så att Han kan använda dig. Han behöver dig -
i arbetet för Guds rike som benådad syndare för Sin skull. Amen.
Om du vill kan du stöda TV7.
I Finland ring nummer 0600 10077. Samtalet kostar ca. 10 euro.
Stöd Himlen TV7! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
Av nåd, amen.
Undervisning: Matti Vuolanne
Översättning: Carl Westermarck Himlen TV7