BIBELN BERIKAR
Jag hade just kommit till Mäntsälä -
och börjat mitt livs första ordinarie tjänst som präst -
när jag fick höra -
av hans bror att Erkki -
hade insjuknat i hjärncancer -
och blivit förd till Helsingfors för att få vård.
För säkerhets skull körde jag till hans hem i Levanto.
Där konstaterade man att Erkki inte mer kommer levande tillbaka.
Cancern hade fortskridit så långt att han förlorat hörseln och synen.
Han kan tala men han är döv och blind.
Några dagar senare besökte jag Mäntsälä kommuns -
seniorhem, som då kallades kommunalhem.
Erkki hade helt överraskande förts dit för att invänta döden.
Mellan dessa händelser hade det gått två, tre dagar och -
en vän från Sääksjärvi -
hade bett mig föra åt honom -
en insamlingsbössa för insamling till Ambokyrkan -
så att han kunde börja samla in pengar för missionsarbetet.
Jag körde till Sääksjärvi men -
den kvällen regnade det och ingen var hemma.
Jag kunde inte lämna bössan ute i regnet -
så jag satte den i min portfölj.
För säkerhets skull tog jag bort -
det lilla vita plastkorset på bössans lock -
och satte det i fickan -
för att skydda det.
När jag kom till Erkki -
på Mäntsäläs kommunalhem -
och tog honom i handen frågade han vem jag är och vad jag vill.
Jag försökte säga att jag är Matti Vuolanne, -
som just börjat som Mäntsäläs nya präst.
Erkki frågade: "Vem är ni egentligen?
Vad vill ni mig? Jag förstår inte."
Då insåg jag att Erkki varken hör eller ser.
Hjärncancern hade gjort honom döv och blind.
Jag tänkte att jag låter honom känna -
på oblatfatet där ett kors är graverat -
och genom det förstår han vem jag är.
Han frågade: "Vad är det här?
Jag förstår inte vad det är och vad ni vill mig.
Det är helt obegripligt för mig.
Vad vill ni egentligen?"
Det blev klart för mig att jag inte kunde kommunicera med honom.
Vi kan inte samarbeta för han varken hör eller ser.
Då tog jag nattvardsbägaren -
för att han genom den skulle förstå att jag är präst -
och erbjuder nattvard.
Han frågade om det är en blomvas.
"Om det är en blomvas så klappa mig på axeln."
När jag inte klappade sade han: -
"Alltså klappade ni inte. Vad är det här då?"
Vet du vad jag gjorde?
Jag suckade till Gud och bad om vishet.
Jag ville hitta en kanal för att klargöra för Erkki -
vad det är fråga om och vem jag är.
Att det är fråga om att fira nattvard.
Gud lät mig komma ihåg att jag i fickan hade det lilla korset -
som jag inte kunde lämna i regnet i Sääksjärvi.
Jag tog korset ur fickan -
och lade det i Erkkis hand.
Han frågade om det är en nyckel.
När jag inte klappade honom på axeln frågade han: "Vad är det då?"
Jag tog snabbt bort korset och satte det -
mellan hans tumme och pekfinger -
och tryckte ihop dem.
Då frågade Erkki: "Är det ett litet kors?"
Jag klappade honom på axeln och han sade: -
"Är ni präst?" Igen klappade jag honom på axeln.
Han frågade om jag är den nye prästen och igen klappade jag honom.
"Är ni Matti Vuolanne?" Jag klappade honom på axeln.
Jag gav honom nattvardsskålen igen, och han frågade -
om det är en nattvardsskål så jag klappade honom på axeln.
Då sade Erkki: "Jag tar emot Herrens nattvard."
När vi firade nattvard sade Erkki själv: -
"Jesu Kristi, min Herres, kropp, -
för mig utgiven. Jesu Kristi, min Herres, blod, för mig utgivet."
När jag till slut lade handen på honom -
och bad Herrens välsignelse -
började Erkki ännu be Fader Vår och Herrens välsignelse.
Ambokyrkans lilla plastkors -
var nyckeln till Erkkis innersta -
så han kunde förstå att fira nattvard.
Det var en himmelsk fest.
Det var en begynnelsefest för det eviga livet.
Sedan, -
efter att vi flera gånger firat nattvard, -
och jag alltid genom det lilla korset låtit Erkki förstå -
att jag kommit till honom för att fira nattvard, -
fick jag en gång på pastorskansliet höra att -
Erkki Hiltunen gått till Jesus i himlen.
Prostinnan Tanska som på den tiden var kanslist berättade det.
Det var ett väldigt jubel.
Jag vet inte om jag någonsin känt en sån fröjd över det eviga livet.
När jag gick till skolan för att undervisa kunde jag knappt stå.
Den Helige Ande var så mäktigt närvarande.
Därför kommer jag alltid ihåg -
att Gud använder alla slags underbara små nycklar.
Här använde Han Ambokyrkans lilla kors -
men Han ger oss förmågan -
att genom den Helige Ande hitta en kanal som vi kan använda för att -
göra människor medvetna om frälsningen -
och Guds nåd som vi vill förmedla till människor -
som den eviga salighetens gåva av Guds nåd.
Jag har fått arbeta med många hjärncancerpatienter -
senast med min kusin, -
som också kom till himlen fast hon inte alls -
tidigare tagit den möjligheten i beaktande.
Först när hon stod inför dödens faktum -
accepterade hon att bli Jesu Kristi egen.
Alla förstår eller tror det inte -
men jag vet det, eftersom jag fick vara med min underbara kusin, Pirjo, -
vid hennes dödsbädd en halv timme.
Vi höll varandra i händerna och bad.
Hon kunde inte tala och hörde kanske inte men hon kände igen mig -
för hon kunde se. Nu är hon hos Jesus.
Många av de sista ska bli de första.
Gud är syndares Frälsare -
och därför lönar det sig för alla som mänskligt sett misslyckats -
och inte fått del av nåden -
att nu förbereda sig inför det helt säkra faktum -
att en gång dör vi och måste lämna detta liv -
och bege oss till Guds barns eviga hem i härligheten.
Det är en väldig sak och ett väldigt jubel.
Det är ett evigt, slutgiltig och oändligt jubel.
Ännu vet jag inget om det -
fast jag en gång för tre år sedan -
efter en hjärtinfarkt var på dödsgränsens andra sida.
Men Gud tillät mig att återvända för många bad för mig.
Också Kalevi Lehtinen bad dagligen.
Många, många andra också, inklusive mina kära anhöriga.
Gud förde mig tillbaka och nu får jag syssla med detta.
Därför ger vi för denna nåd ett överflödande tack -
åt Herren, Jesus Kristus.
Ta emot Guds välsignelse.
Herren välsigne dig och alla dina kära -
och bevare dig.
Herren låte Sitt ansikte lysa över dig och vare dig nådig.
Herren vände Sitt ansikte till dig och give dig -
och alla dina egna evig frid.
I Faderns, Sonens och den Helige Andes namn. Amen.
Jag vill ännu nämna om att Jesus säger -
(jag återkommer senare) -
"Jag är Herren, din läkare."
Han vill vara Den som botar.
Han vill hela alla bitterhetens sår -
så de läks.
Han vill uppmuntra den deprimerade.
Grekiskans verb "tapeino" betyder uppmuntra och trösta.
Han vill att vi får del av -
Hans egen salighet i det eviga livet -
som Han genom Jesu Kristi korsfästelse och uppståndelse -
av nåd förtjänade åt oss Faderns härlighets ära.
Om du vill, kan du stöda programmet.
I Sverige: Korsets stöd r.f. Nordea, PlusGiro 97572-2
Av nåd, amen.
Undervisning: Matti Vuolanne
Översättning: Carl Westermarck Himlen TV7